Номер провадження: 22-ц/813/1074/26 
Справа № 947/18767/25
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

УХВАЛА
Іменем України
21.05.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 ,
на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2025 року
за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про захист прав споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
в с т а н о в и в:
У травні 2025 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про про захист прав споживачів.
Позивач просив суд скасувати акт про порушення № 8008408 від 14.03.2025 року, виданий АТ "ДТЕК Одеські електромережі"; скасувати акт-вимогу № 6000966 від 14.03.2025 року, виданий АТ "ДТЕК Одеські електромережі"; визнати дії комісії (Протокол № 34/15 від 29.04.2025 року) неправомірними через невідповідність ПРРЕЕ; визнати договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № П01001/502499, між АТ "ДТЕК Одеські електромережі" та ОСОБА_1 відповідно до Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж, з обліковим рахунком № НОМЕР_1 дійсним і не розірваним.
Київський районний суд м. Одеси рішенням від 30 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Одеські електромережі»про захист прав споживачів залишив без задоволення.
У червні 2025 року Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просила стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі»витрати на правничу допомогу в сумі 12000 грн.
Київський районний суд м. Одеси додатковим рішенням від 19 вересня 2025 року заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» Сузанської Л.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнив. Ухвалив додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про захист прав споживачів. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на правничу допомогу в сумі 8000 гривень.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, тому враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 гривень.
В жовтні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2025 року, в якій просить додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2025 року скасувати, відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу та стягнути судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє Кешкентій Денис Володимирович, посилається на упередженість суду першої інстанції під час судового розгляду 19.09.2025 року. Звертає увагу на ненадання доказів сплати витрат на правову допомогу. 
Сузанська Л.М. виконувала представництво не як незалежний адвокат, а як штатний працівник відповідача (на посаді головного юрисконсульта (радника юридичного) департаменту з правового забезпечення), що підтверджується витягами з реєстрів та внутрішніми документами відповідача. Вказане на думку скаржника свідчить про трудовий характер правовідносин представника та відповідача. Посилається також на неспівмірність розміру витрати на правову допомогу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.10.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено Акціонерному товариству «ДТЕК Одеські електромережі» право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» копію ухвали про відкриття провадження отримало 14.10.2025 року о 15:14:40 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Копію ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги позивач та його представник отримали 14.10.2025 року та 03.10.2025 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Копію ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг отримала 14.10.2025 року о 15:19:09 та 03.10.2025 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
В судове засідання учасники справи не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
15.05.2026 року представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.
19.05.2026 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи, вмотивоване зайнятістю в іншій справі.
19.05.2026 року від представника позивача надійшло заперечення щодо відкладення розгляду справи, вмотивоване ненаданням доказів зайнятості представника відповідача в іншій справі. Представник позивача просив провести розгляд справи за відсутності відповідача.
Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для встановлення фактичних обставин справи, у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, у клопотанні не наведено обставин, які б перешкоджали розглянути справу за відсутності представника відповідача, також не мотивовано необхідність його безпосередньої явки до суду та не надано доказів на підтвердження зайнятості представника відповідача. 
З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Київський районний суд м. Одеси додатковим рішенням від 19 вересня 2025 року заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» Сузанської Л.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнив. Ухвалив додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про захист прав споживачів. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на правничу допомогу в сумі 8000 гривень.
Разом з тим, Одеський апеляційний суд постановою від 21.05.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , задовольнив частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 червня 2025 року скасував та ухвалив нове рішення. Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про захист прав споживачів задовольнив частково.
До Одеського апеляційного суду від Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» надійшла заява про відмову від заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить прийняти заяву про відмову від ухвалення додаткового рішення, визнати нечинним додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2025 року, прийняти відмову від заяви про ухвалення додаткового рішення та закрити провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та заяву про відмову від заяви про ухвалення додаткового рішення колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
У постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31 цс 21) Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що «необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) полягає в тому, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.
Статтею 373 ЦПК України визначено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це у заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.
У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі № 753/16338/19 зазначено, що «відповідно до пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України, статті 13 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, в основі якого лежать дві ознаки: свобода та винятковість.
Перша ознака полягає в тому, що ніхто не може бути примушений користуватися чи не користуватися своїм суб`єктивним правом, та сам суб`єкт визначає спосіб його реалізації. Друга - тільки носій, суб`єкт цього права може користуватися своїм правом, ніхто інший без його згоди не може цього робити.
Основна логіка такого підходу до походження принципу диспозитивності цивільного судочинства зводиться до того, що, оскільки цивільний процес є процесуальною формою захисту суб`єктивних цивільних прав, право осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми правами має трансформуватися у процедурах цивільного судочинства через законодавче закріплення можливості зацікавлених осіб розпоряджатися матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення.
Право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу визначено пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» скористалось своїми правами, передбаченими положеннями п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 373 ЦПК України, як заявник, звернулось до суду з заявою про відмову від заяви про ухвалення додаткового рішення. 
З заяви про відмову від зави про ухвалення додаткового рішення вбачається, що останню підписано генеральним директором Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі». 
За змістом заяви, наслідки закриття провадження за заявою про відмову в ухваленні додаткового рішення зрозумілі. Підстав для відмови у задоволенні поданої заяви колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, апеляційний суд, застосовуючи за аналогією положення статей 206, 255 та 373 ЦПК України, вважає за необхідне прийняти відмову Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» від заяви про ухвалення додаткового рішення. Оскільки відмова є добровільною, подана уповноваженою особою, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2025 року підлягає визнанню нечинним, а провадження за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - закриттю.
При цьому колегія суддів роз`яснює Акціонерному товариству «ДТЕК Одеські електромережі», що у відповідності до ч. 5 ст. 364 ЦПК України закриття провадження у зв`язку з прийняттям судом відмови від заяви про ухвалення додаткового рішення виключає можливість повторного звернення до суду з тотожною заявою між тими самими сторонами.
Керуючись ст. ст. 206, 362, 364 Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про відмову від заяви про ухвалення додаткового рішення, задовольнити.
Прийняти відмову Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» від заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про захист прав споживачів.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2025 року, визнати нечинним.
Провадження в частині заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про захист прав споживачів, закрити
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий        В.А. Коновалова

Судді          М.В. Назарова

Ю.П. Лозко