ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/7890/26
провадження № 2/753/9874/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючої судді Маркєлової В.М., 
за участю:
секретаря судового засідання Шепко А.А.,
представника позивача - адвоката Завойка Д.І.,
представника відповідачки - адвоката Білої Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2026 і до досягнення молодшою дитиною повноліття, а старшою дитиною - закінчення навчання. 
Ухвалою від 14.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Суд призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 13.05.2026.
Представниця відповідачки адвокат Біла Р.В. подала відзив 06.05.2026, в якому зазначила про часткове визнання обставин, але заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. 
Відповідачка подала зустрічну позовну заяву 06.05.2026 про зміну способу стягнення аліментів та встановлення їх у твердій грошовій сумі 3 512,00 грн на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивач подав відповідь на відзив 12.05.2026, в якій заперечив доводи відповідачки та надав докази перерахування коштів повнолітньому сину. 
Сторонами визнаються наступні фактичні обставини. 
Сторони зареєстрували шлюб 11.06.2003. 
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.05.2025 у справі № 753/3382/25 розірвано шлюб між сторонами. 
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з позивачем у Республіці Казахстан. 
Повнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає окремо від кожної зі сторін, у м. Острава Республіка Чехія. Навчається у Технічному університеті м. Острава.
Відповідачка проживає в Україні.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. 
Представник відповідачки позов визнала частково, а саме - визнала вимоги про стягнення з Відповідачки аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.04.2026 (дата подання позову) і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закінчення навчання, не визнала. 
Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина.
Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Отже, відповідно до частини 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Враховуючи конкретні обставини цієї справи - проживання позивача, відповідача та їх повнолітнього сина, на утримання якого заявлено вимогу позову, - у трьох різних країнах, право на пред`явлення позову належить саме повнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає окремо від кожної зі сторін, у м. Острава Республіка Чехія та навчається у Технічному університеті м. Острава. У зв`язку з відсутністю у позивача за встановлених обставини цієї справи право на пред`явлення позову, у задоволенні вимог позову у цій частині суд відмовляє.
Щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина перша статті 180 СК України). 
Суд, ухвалою, занесеною до протокола, відмовив у прийнятті до спільного розгляду зустрічного позову про зміну способу стягнення аліментів та встановлення їх у твердій грошовій сумі 3 512,00 грн на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з таких мотивів. 
Стаття 181 СК України встановлює що, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Тому зустрічна позовна заява є завідомо безпідставною, і її недоцільно розглядати судом.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України). 
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України). 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).
При цьому, Суд бере до уваги, що частина п`ята статті 183 СК України встановлює можливість звернення до суду для видачі судового наказу про стягнення аліментів у чітко визначеному розмірі: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
За висновком Верховного Суду таке «обмеження щодо розміру аліментів, передбачене частиною п`ятою статті 183 СК України, встановлено виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження» (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17, провадження № 61-31915св18).
Це означає, що у позовному провадженні Суд не обмежений розмірами, зазначеними у частині п`ятій статті 183 СК України. Проте це не означає, що Позивач звільняється від доказування іншого частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти.
Суд виходить з того, розмір аліментів, передбачений частиною п`ятою статті 183 СК України, визнається державою, як такий, що має безспірний характер.
Тому Позивач, який вимагає більшу частку, повинен надати суду вагомі докази, що підтверджують необхідність збільшення розміру аліментів. Що розмір аліментів, передбачений частиною п`ятою статті 183 СК України, з урахуванням конкретних обставин є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дитини, що обумовило спір про право, який розглядається в позовному провадженні. Це узгоджується із загальним принципом змагальності судового процесу, де кожна сторона має право і обов`язок доводити свої вимоги та заперечення.
Зокрема, відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Ці обставини підлягають доведенню сторонами у судовому процесі, коли розглядається спір і вирішується питання про стягнення аліментів у розмірі, що виходить за межі, встановлених державою як безспірний. Тобто, коли одна зі сторін прагне встановити розмір аліментів, що перевищує або є меншим за визначений як безспірний у частині п`ятій статті 183 СК України, вона зобов`язана надати Суду відповідні докази на підтримку своїх вимог та заперечень.
Позивач не надав суду доказів, які підтверджують необхідність стягнення аліментів з відповідачки у більшому розмірі з урахуванням потреб неповнолітньої дитини (стану здоров`я) та матеріального становища батьків.
Суд також враховує матеріальне становище платника аліментів - Відповідачки, яка визнала позов у розмірі 1/4, який після утримання податків і зборів складає щомісяця 7 904,30 грн (розмір доходу підтверджено довідкою ТОВ «НУМІС», де вона працює, виданою 27.04.2026 за 6 місяців 47 425,84 грн за період з 01.10.2025 по 31.03.2026).
Враховуючи часткове визнання відповідачкою позову (в частині розміру аліментів на неповнолітнього), з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, Суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково: стягнути на користь позивача аліменти в мінімальному рекомендованому Сімейним кодексом України розмірі - у розмірі 1/4 на неповнолітню дитину щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Частина перша статті 191 ЦПК України встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Позовна заява була пред`явлена до суду 02.04.2026, тому аліменти підлягають стягненню з цієї дати, а не з 01.03.2026, як просив позивач.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на звільнення позивача від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, а також враховуючи часткове визнання позову, а також з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 для позовів, поданих в системі «Електронний суд», суд постановляє стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 50 % від того, який підлягав сплаті за розгляд справи судом, а саме - 532,48 грн.
Керуючись нормами статей 133, 141, 142, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.04.2026 (дата подання позову) і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні вимоги позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закінчення ним навчання - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 532,48 грн.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова