КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8692/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Пенсійного фонду України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-
ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі – позивач) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (надалі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі – відповідач 2), Пенсійного фонду України (надалі – відповідач 3), у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 22.10.2025 № ЦО-20291 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про скасування рішення МСЕК № 654/4 від 13.09.2021 (Довідка до акту огляду МСЕК серії ААБ № 575626 від 13.09.2021) про встановлення ОСОБА_1 ІII (третьої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново, з 01.08.2021;
- зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи внести відомості через електронну систему охорони здоров`я до Центрального банку даних з проблем інвалідності, про встановлення ІІІ групи інвалідності безтерміново ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Пенсійний фонд України внести до Реєстру застрахованих осіб (РЗО), функціональної підсистеми Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про присвоєння статусу пенсіонера по інвалідності довічно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.11.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 05.06.2018 на підставі акта огляду МСЕК № 971/5 їй вперше було встановлено ІІІ групу інвалідності строком на 1 рік до 01.07.2019. У подальшому, після повторних оглядів 17.07.2019 та 13.09.2021 ІІІ група інвалідності встановлена безтерміново.
Разом з тим, листом керівника від 17.09.2025 їй було повідомлено про необхідність прибути у строк до 30.09.2025 до Державної установи «Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» для перевірки обґрунтованості встановлення МСЕК групи інвалідності. У період з 24.09.2025 по 26.09.2025 перебувала у ДУ «Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», де їй частково проведено обстеження стану здоров`я.
За результатами медичного огляду 31.10.2025 отримала витяг з рішення ДУ «УкрДержНДІМСПІ» МОЗ України №ЦО-20291, згідно якого патологія зі сторони шлунково-кишкового тракту та її наслідки визнана такою, що призводить до легких функціональних порушень та обмежень життєдіяльності, що не відповідає критеріям встановлення групи інвалідності з 22.10.2025. На підставі оскаржуваного рішення Пенсійним фондом України 01.11.2025 виключено відомості про факт та підстави встановлення статусу особи з інвалідністю з Реєстру застрахованих осіб, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області припинено нарахування та виплату раніше призначеної пенсії.
Вказує, що підставою для проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішень про встановлення інвалідності є наявність постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, а не лист ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, однак у спірному рішенні реквізити постанови слідчого, прокурора, чи ухвали слідчого судді не зазначено.
Зауважує, що за змістом Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024, введеного в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, передумовою перегляду рішень про встановлення інвалідності є виявлення фактів необґрунтованого їх прийняття, що у даному випадку не здійснено, тому переогляд проведено без законних на те підстав. Крім цього, жодних повідомлень від відповідача про необхідність проходження повторного оцінювання функціонального стану, підстави та порядок здійснення такого повторного огляду не отримувала, повного медичного обстеження та необхідних досліджень не здійснено.
З цих підстав вважає, що відповідачем 1 при проведенні заочного оцінювання стану її здоров`я та прийнятті спірного рішення порушено процедуру, у тому числі в частині гарантованого Законом України "Про адміністративну процедуру" права особи бути заслуханою та брати участь у адміністративному провадженні.

Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначає, що Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” одержала від Державного Бюро Розслідувань прийняту у межах кримінального провадження №62024000000000923 від 21.10.2024 постанову слідчого, на виконання якої проведено ретельний аналіз документів медико-експертної справи ОСОБА_1 на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення їй безстроково ІІІ групи інвалідності. 
За результатами проведеного аналізу медико–експертної справи позивача експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи було встановлено, що наявна у пацієнтки патологія зі сторони шлунково-кишкового тракту та її наслідки, призводять до легких функціональних порушень та обмеження життєдіяльності, що не відповідає критеріям встановлення групи інвалідності. Тобто, ступінь функціональних порушень органів та систем, зазначені у діагнозі позивача, а також ступінь обмеження життєдіяльності, не відповідають критеріям для визначення групи інвалідності згідно з чинним законодавством.
Тому згідно Положення про медико–соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико – соціальної експертизи», рішення про встановлення групи інвалідності позивачу було скасовано. 
Зауважує, що участь особи стосовно якої проводиться перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями передбачається лише у разі необхідності, якщо у експертної команди буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи або, якщо у експертної команди є сумніви щодо визначення групи інвалідності. У даному випадку експертним командам з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО було доручено перевірити обґрунтованість прийнятого рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності, з наданням медико-експертних справ, у тому числі позивача. Оскільки здійснювалась перевірка обґрунтованості прийняття рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності, огляд особи не проводився.
Звертає увагу, що суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності. 
Вважає, що у межах спірних правовідносин експерта команда була наділена повноваженнями для скасування рішення МСЕК про встановлення позивачу інвалідності.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області також подало суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначає, що позивач перебувала на обліку в Головному управлінні з 01.08.2014 і одержувала пенсію в разі втрати годувальника призначену за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII по лінії Міністерства внутрішніх справ України, як особа з інвалідністю ІІІ групи (інвалідність внаслідок загального захворювання). 31.10.2025 звернулась до Головного управління із заявою про припинення нарахування та виплату пенсії відповідно до спірного рішення. За результатами розгляду такої заяви Головним управлінням 11.11.2025 винесено протокол про припинення виплати пенсії з 01.12.2025 з урахуванням рішення від 22.10.2025 № ЦО-20291, яке надійшло 14.11.2025.
Вказує, що вимога про поновлення нарахування та виплату пенсії по інвалідності є передчасною, оскільки станом на дату розгляду справи рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” № ЦО-20291 від 22.10.2025 не скасовано та не визнано нечинним. Відтак, спір між Головним управлінням та позивачем відсутній.

28.01.2026 Пенсійний фонд України подав суду відзив на позову заяву. Заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що на підставі рішення Державної установи “Український державний науководослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України” Центру оцінювання функціонального стану особи від 22.10.2025 № ЦО-20291 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 01.11.2025 припинило виплату пенсії по інвалідності. При цьому, інформація щодо зміни статусу позивача як особи, що не отримує пенсію по інвалідності, відобразилась в РЗО в автоматичному режимі внаслідок не встановлення їй групи інвалідності та припинення Головним управлінням виплати пенсії по інвалідності. Оскільки на даний час позивач не є особою з інвалідністю, підстава виплати пенсії відсутня. Відтак, заявлені до Пенсійного фонду України позовні вимоги є передчасними та заявлена на майбутнє, а тому не можуть бути задоволені судом.

30.01.2026 позивач надала суду відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Пенсійного фонду України, у яких більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзивів відповідачів. 

Також, 30.01.2026 позивач надала суду відповідь на відзив ДУ «УкрДержНДІМСПІ» МОЗ України, у якій додатково зазначає, що перевірка експертною командою обґрунтованості раніше прийнятого рішення про встановлення особі групи інвалідності є лише попереднім етапом контрольної процедури і сама по собі не тягне автоматичних правових наслідків у вигляді скасування інвалідності. Така перевірка має виключно оціночний характер і спрямована на з`ясування наявності або відсутності підстав для сумнівів у правильності попереднього рішення та здійснення подальших дій, однак не може підміняти собою процедуру повторного оцінювання стану здоров`я особи. Саме повторне оцінювання є тією процедурною дією, яка дозволяє експертній команді зробити об`єктивний та всебічний висновок про функціональний стан особи на момент прийняття рішення, а не ґрунтуватися виключно на застарілих або неповних медичних документах. При цьому проведення повторного оцінювання є не правом, а обов`язком експертної команди у разі виникнення сумнівів щодо обґрунтованості раніше встановленої інвалідності. Зазначена процедура має бути ініційована у чітко визначений спосіб, а саме шляхом належного виклику особи на проходження повного медичного обстеження. Такий виклик, відповідно до вимог законодавства, повинен бути здійснений у встановленому порядку, з обов`язковим підтвердженням факту повідомлення особи про необхідність прибуття на обстеження. 
Стверджує, що лише у випадку, якщо особа, якій було встановлено інвалідність, відмовляється від проходження повторного обстеження або не прибуває на нього без поважних причин, експертна команда набуває повноважень на прийняття рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. В супереч наведеному відповідач 1 не викликав її для проходження повторного оцінювання на базі державної установи «Український державний науководослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» 

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування у відповідача 1 доказів. 
15.01.2026 позивач подала суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
14.05.2026 ОСОБА_1 подала додаткові письмові пояснення щодо наданих відповідачем 1 доказів на вимогу суду.
02.06.2026 позивач надала суду додаткові письмові пояснення, у яких звернула увагу, що фактичною підставою для проведення перевірки обгрунтованості рішення про призначення їй інвалідності була постанова слідчого ГСУ ДБР, однак у спірному рішенні заначено про лист № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025. Звертає увагу на фрагментарності наданої на вимогу суду постанови слідчого від 01.08.2025, що не дозволяє встановити її дійсний зміст. Крім цього, відповідач 1 у процесі перевірки обґрунтованості ухваленого раніше рішення МСЕК не встановив порушень під час встановлення їй інвалідності, однак здійснив переоцінку її функціонального стану на час проведення оцінки у 2025 році, що виходить за межі наданого доручення.
Будь-яких інших заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило. 

09.01.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
19.01.2026 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження), витребувано у відповідача 1 докази по справі.
18.05.2026 ухвалою суду за власною ініціативою витребувано від Державного бюро розслідувань постанову слідчого від 01.08.2025 про залучення спеціалістів у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 24.10.2024 із додатками та лист №3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.05.2018 встановлено IIІ групу інвалідності, строком до 01.07.2019, з датою чергового переогляду червень 2019 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 AAA № 627549 (а.с. 11). 
На підставі акта №916/20 від 17.07.2019 обласною МСЕК №2 Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» проведено повторний огляд позивача та продовжено ІІІ групу інвалідності по загальному захворюванню на строк до 01.08.2021, що підтверджується, зокрема, довідкою до Акта огляду МСЕК 12 ААБ № 564210 (а.с. 11зв.)
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ № 575626 ОСОБА_1 13.09.2021 встановлено ІІІ групу інвалідності по загальному захворюванню безтерміново (а.с. 12).
Позивач перебувала на обліку в Головному управлінні з 01.08.2014 і одержувала пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII по лінії Міністерства внутрішніх справ України, у зв`язку з наявністю ІІІ групи інвалідності.
Керівник Кіровоградської обласної прокуратури повідомив позивачу листом про те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 62024000000000923 від 21.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. ч. 1, 2 ст. 366, ч. ч. 4, 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ст. 368-5, ч. 3 ст. 369 КК України. На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024, введеного у дію Указом Президента України від 22.10.2024 № 732/2024, а також постанов слідчого Державного бюро розслідувань від 31.01.2025 та 01.08.2025 Центром оцінювання функціонального стану особи ініційовано забезпечення прибуття до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» упродовж вересня 2025 року працівників органів прокуратури для перевірки обгрунтованості прийнятих медико-соціальними експертними комісіями рішень про встановлення груп інвалідності. У зв`язку з чим, вказав про необхідність позивачу в строк до 30.09.2025 прибути для проходження обстеження до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (а.с. 13).
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4661 ОСОБА_1 у період з 24.09.2025 по 26.09.2025 знаходилась у відділенні експертизи, відновлення функціонування і тифлореабілітації Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» у зв`язку з перевіркою обгрунтованості рішення про встановлення інвалідності (а.с. 14).
Відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обгрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії ЦО-20291 від 22.10.2025 відповідачем, проводилась перевірка рішення МСЕК акт № 654/4 від 13.09.2021.
Підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення МСЕК зазначено лист ДБР №3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, кримінальне провадження №62024000000000923 від 21.10.2024. 
Дата перевірки обґрунтованості рішення з 21.10.2025 по 22.10.2025.
У графі 11 Рішення зазначено: Розглянувши надану медичну документацію та результати обстеження в ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України», експертна команда дійшла висновку: наявна у пацієнтки патологія зі сторони шлунково-кишкового тракту та її наслідки, призводять до легких функціональних порушень та обмеження життєдіяльності, що не відповідає критеріям встановлення групи інвалідності з 22.10.2025. У графі 12.2 «Рішення про скасування рішення, що підлягає перевірці» зазначено «ТАК» (а.с. 21-22). 
31.10.2025 позивач звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою, у якій просила припинити нарахування та виплати пенсійних виплат відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи (а.с. 113).
Виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 припинено відповідачем 2 з 01.12.2025.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.91 №875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон №875-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. 
Статтею 3 Закону №875-XII встановлено, що інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №2961-IV, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин). 
За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини 1 статті 1 Закону №2961-IV, інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Приписами статті 7 Закону №2961-IV встановлено, що залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. 
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 "Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів", введеним в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом "б" пункту 2 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. 
На виконання Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України прийняті постанови від 25.10.2024 №1207 та від 08.11.2024 №1276, якими внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи".
Відповідно до пунктів 4 та 13 "Положення про медико-соціальну експертизу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, зокрема, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх.
На виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил. 
Постанова Кабінету Міністрів України за №1317 від 03.12.2009 втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" за №1338 від 15.11.2024. 
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 "Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ" права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №2022 від 03.12.2024 "Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи" відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267, наказано, зокрема, покласти права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). 
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 було також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (надалі - Положення). Пунктом 8 Положення встановлено, що Комісія проводить перевірку, зокрема й за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" за №1338 від 15.11.2024 набирала чинності з дня її опублікування, крім абзаців третього - шостого пункту 1, пунктів 7, 8 цієї постанови, які набрали чинності з 1 січня 2025 року. Цією постановою КМУ затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Частиною 3 даної постанови визначено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року. Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. Документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України "Про військовий обов`язок та військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Порядок №1338) визначено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Оскільки рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності були прийняті до вступу в дію Постанови №1338, то перевірка обґрунтованості вказаних рішень МСЕК повинна проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого вказаною вище Постановою №1338.
Відповідно до підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду;
за результатами моніторингу проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Якщо за результатами перевірки обґрунтованості прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинне бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, щодо якого проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та необхідних досліджень, проведених на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова;
Також, відповідно до пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду;
за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
за результатами моніторингу оцінювання.
Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями за наявності передбачених пунктом 51 Порядку №1338 підстав. 
Така перевірка може бути проведена у тому числі на підставі постанови слідчого, прокурора, або ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду, як шляхом оцінки наявної медичної документації без проведення повторного оцінювання особи, так і за результатним повторного оцінювання особи, якщо в цьому виникла необхідність.
Слід зазначити, що право відповідача 1 на проведення такої перевірки на підставі постанови слідчого, прокурора, або ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосується будь-яких рішень МСЕК про встановлення інвалідності, в тому числі і рішень про встановлення інвалідності безстроково.
Перевірка обґрунтованості рішень МСЕК є окремою самостійною процедурою, передбаченою Порядком №1338, яка проводиться не з метою повторного оцінювання особи, а для перевірки правильності, законності та відповідності прийнятого раніше рішення вимогам чинного законодавства. 
Судом встановлено, що відповідно до пункту 6.1 спірного рішення експертної команди ЦО-20291 від 22.10.2025 підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці, визначено постанову слідчого, прокурора або ухвалу слідчого судді стосовно особи, щодо якої проводиться така перевірка.
Водночас у пункті 6.2 зазначеного рішення «Реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» зазначено лист Державного бюро розслідувань №3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 з посиланням на кримінальне провадження №62024000000000923 від 21.10.2024.
З метою з`ясування фактичних підстав проведення перевірки суд ухвалами від 19.01.2026 та від 18.05.2026 витребував від Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» копію документа, який слугував правовою підставою для перевірки Центром оцінювання функціонального стану особи обґрунтованості прийняття рішення МСЕК №654/4 від 13.09.2021 про встановлення позивачу інвалідності, а від Державного бюро розслідувань — постанову слідчого від 01.08.2025 про залучення спеціалістів у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024 із додатками.
На вимогу суду відповідачем 1 та Державним бюро розслідувань надано лист №10-2-02-01-19047 від 04.08.2025 та постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань від 01.08.2025 про залучення спеціалістів, згідно якої постановлено залучити у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024 в якості спеціалістів для проведення дослідження працівників ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». Також, встановлено перелік питань, які підлягають дослідженню спеціалістами: чи обгрунтовано прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення груп інвалідності наступним працівникам органів прокуратури згідно переліку, де за номером 145 вказана ОСОБА_1 (а.с. 206-211). 
Отже, матеріалами справи підтверджується, що на момент проведення перевірки у ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» були наявні належні правові підстави для здійснення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача, а саме постанова слідчого, прийнята в межах відповідного кримінального провадження.
Сам по собі факт зазначення у пункті 6.2 спірного рішення реквізитів листа Державного бюро розслідувань, а не постанови слідчого від 01.08.2025, не свідчить про відсутність правових підстав для проведення перевірки та не спростовує факту існування відповідної постанови слідчого. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що таке зазначення є технічною неточністю в оформленні спірного рішення, оскільки перевірка фактично здійснювалася на виконання постанови слідчого у межах того самого кримінального провадження №62024000000000923 від 21.10.2024, реквізити якого наведені у спірному рішенні.
Стосовно доводів позивача про те, що після прийняття рішення за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК відповідачем не було виконано вимоги підпункту 2 пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317, зокрема не повідомлено належним чином про прийняте за результатами перевірки рішення щодо необхідності проведення повторного оцінювання функціонального стану, а також про підстави, порядок та строки проходження такого оцінювання шляхом направлення відповідного повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування), а також на адресу електронної пошти, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 51 Порядку№1338, якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Аналіз зазначених положень Порядку вказує на чітке розмежування таких понять як "проведення повторного оцінювання" (який передбачає проведення нової медико-соціальної експертизи) та "перевірка обґрунтованості" (яка передбачає медичний та правовий аналіз вже проведеної медико-соціальної експертизи та медичного висновку).
Перевірка обґрунтованості рішення МСЕК спрямована на здійснення контролю за законністю та обґрунтованістю рішення, прийнятого комісією нижчого рівня, шляхом аналізу наявних медичних документів, матеріалів справи та дотримання встановлених критеріїв оцінювання. Натомість повторне оцінювання повсякденного функціонування особи має на меті безпосереднє встановлення або уточнення стану здоров`я особи шляхом проведення відповідних медичних процедур та оцінювання її функціональних обмежень.
За змістом підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та пункту 51 Порядку у процедурі перевірки обґрунтованості рішення відповідач може ухвалити рішення щодо необхідності проведення повторного оцінювання. При цьому, імперативний обов`язок повідомлення особи виникає у відповідача 1 виключно у випадку, якщо ним було прийнято рішення про призначення такого повторного оцінювання.
Водночас суд зазначає, що ухвалення рішення про необхідність проведення повторного оцінювання процедури перевірки обґрунтованості актів МСЕК належить до дискреційних повноважень ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». Чинне законодавство залишає за суб`єктом владних повноважень право самостійно визначати достатність наявних у нього медичних документів для прийняття остаточного рішення. Імперативних приписів, які б зобов`язували відповідача в будь-якому випадку назначати повторне оцінювання з оглядом особи, пункт 51 Порядку не містить.
У межах спірних правовідносинах відповідач 1 рішення про необхідність проведення повторного оцінювання позивача не приймав. Відтак обов`язок щодо її письмового повідомлення про необхідність проходження такого оцінювання не виникав.
Суд також враховує, що абзацом тринадцятим пункту 51 Порядку передбачено можливість скасування рішення МСЕК за результатами перевірки обґрунтованості медичних матеріалів і їх невідповідності висновкам нижчестоящих комісій. 
При здійсненні такої перевірки предметом дослідження є не поточний фізичний стан особи, а правомірність та обґрунтованість рішення, прийнятого комісією нижчого рівня, зокрема відповідність висновків комісії наявній медичній документації та критеріям встановлення інвалідності, визначеним законодавством.
Отже, якщо за результатами перевірки відповідач дійде висновку, що рішення про встановлення інвалідності прийнято без належного медичного обґрунтування, на підставі неповних чи суперечливих медичних даних або з порушенням установлених критеріїв оцінювання, він вправі скасувати таке рішення без проведення повторного оцінювання особи.
У випадку, коли наявні медичні матеріали містять достатню та вичерпну інформацію для встановлення необґрунтованості рішення МСЕК, проведення додаткового огляду чи повторного оцінювання функціонального стану особи не є обов`язковою передумовою для прийняття рішення про його скасування, оскільки таке оцінювання не може вплинути на висновок щодо законності та обґрунтованості рішення, яке перевіряється.
Водночас межі реалізації таких дискреційних повноважень не є необмеженими та підлягають судовому контролю. При вирішенні спорів цієї категорії суд перевіряє наявність передбачених законом підстав для проведення перевірки, дотримання встановленої процедури її здійснення, належність мотивів, покладених в основу спірного рішення, а також дотримання справедливого балансу між публічним інтересом у забезпеченні законності рішень про встановлення інвалідності та правом особи на збереження набутого правового статусу.
Таким чином, відсутність доказів виклику позивача для проходження повторного оцінювання або доказів повідомлення про його проведення не може бути самостійною та достатньою підставою для визнання спірного рішення протиправним, оскільки у даному випадку відповідач не приймав рішення про необхідність проведення такого оцінювання, а Порядок не покладає на нього обов`язку призначати його у кожному випадку перевірки обґрунтованості рішення МСЕК.
Така позиція суду за своєю суттю відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.03.2026 у справі №360/660/25.
Крім того, суд враховує, що листом керівника Кіровоградської обласної прокуратури позивача було повідомлено про здійснення Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань досудового розслідування у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024, а також про ініціювання Центром оцінювання функціонального стану особи перевірки обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності працівникам органів прокуратури. У зазначеному листі позивачу було запропоновано у строк до 30.09.2025 прибути до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» для проходження відповідного обстеження.
У період з 24.09.2025 по 26.09.2025 ОСОБА_1 у період знаходилась у відділенні експертизи, відновлення функціонування і тифлореабілітації Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» у зв`язку з перевіркою обгрунтованості рішення про встановлення інвалідності.
Наведені обставини свідчать про те, що позивач була обізнана про проведення стосовно неї перевірки обґрунтованості рішення про встановлення інвалідності та пов`язаних із цим процедурних заходів.
За наслідком дослідження змістового наповнення оскаржуваного рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" ЦО-20291 від 22.10.2025 судом установлено, що такий акт індивідуальної дії є цілком обґрунтованим, прийнятим суб`єктом владних повноважень у межах його повноважень та у спосіб, який передбачено вищенаведеними законодавчими приписами. Зокрема, у графі 11 Рішення зазначено: Розглянувши надану медичну документацію та результати обстеження в ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України», експертна команда дійшла висновку: наявна у пацієнтки патологія зі сторони шлунково-кишкового тракту та її наслідки, призводять до легких функціональних порушень та обмеження життєдіяльності, що не відповідає критеріям встановлення групи інвалідності з 22.10.2025. У графі 12.2 «Рішення про скасування рішення, що підлягає перевірці» зазначено «ТАК» 
У свою чергу, позивач не зазначає, які захворювання та/або діагнози, зазначені в медичних документах, чи які саме з документів, направлених для проведення оцінювання повсякденного функціонування позивача, не були враховані експертною командою при прийнятті оскаржуваного рішення з оцінювання повсякденного функціонування особи
Будь-яких доказів того, що медичні документи, які свідчать про стан здоров`я позивача, не були, а інформація, зазначена в них, не були враховані експертною командою при оцінюванні повсякденного функціонування особи позивачем суду не надано та в матеріалах справи відсутні.
Суд під час вирішення спору також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 25.09.2018 у справі №804/800/16 та від 26.09.2018 у справі №817/820/16, відповідно до яких суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення від 22.10.2025 № ЦО-20291, згідно з яким позивачу не підтверджено встановленої МСЕК інвалідності ІІІ групи, експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, Разом з тим, під час розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем 1 процедури прийняття спірного рішення та обставин, які б вказували на вчинення порушення прав, свобод або інтересів позивача, а тому у задоволенні відповідних позовних вимог слід відмовити.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Пенсійного фонду України внести до Реєстру застрахованих осіб (РЗО), функціональної підсистеми Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про присвоєння статусу пенсіонера по інвалідності довічно ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області поновити нарахування та виплату їй пенсії з 01.11.2025, суд зазначає таке.
Як встановлено судом, 31.10.2025 позивач звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою, у якій просила припинити мені нарахування та виплати пенсійних виплат відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи від 22.10.2025 № ЦО-20291 про скасування їй інвалідності.
Виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 припинено з 01.12.2025, а інформація щодо зміни статусу позивача як особи, що не отримує пенсію по інвалідності, відобразилась в Реєстрі застрахованих осіб в автоматичному режимі. 
Тобто, підставою для припинення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності слугувало саме спірне рішення від 22.10.2025 № ЦО-20291 про невизнання її особою з інвалідністю.
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Пов`язаними між собою можна уважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.
У даному випадку, основною позовною вимогою є визнанання протиправним та скасування рішення від 22.10.2025 № ЦО-20291 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, а похідними - зобов`язання Пенсійного фонду України внести до Реєстру застрахованих осіб (РЗО), функціональної підсистеми Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про присвоєння статусу пенсіонера по інвалідності довічно ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області поновити нарахування та виплату пенсії з 01.11.2025.
Отже, на переконання суду, відсутні підстав для задоволення основної позовної вимоги, в такому випадку похідні від неї позовні вимоги також не підлягає задоволенню.
Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.03.2026 у справі №360/660/25.
Решта доводів та аргументів, наведених позивачем у позовній заяві та поясненнях, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.
Згідно приписів статті 139 КАС України у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Пенсійного фонду України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій — відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 червня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). 
Відповідачі: Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” (код ЄДРПОУ 03191673, провулок Феодосія Макаревського, будинок 1а, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49005);
Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802, вулиця Соборна, 7а, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009);
Пенсійний фонд України (код ЄДРПОУ 00035323, вулиця Бастіонна, 9, місто Київ-14, Київська область, 01014). 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК