Номер провадження: 33/813/518/26
Номер справи місцевого суду: 521/17777/25 
Головуючий у першій інстанції Крижановський О. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання – Хангельдян К.С., представників Одеської митниці – Ревенко Т.А., Берназ В.П., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Вагоровської А.Е., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника Одеської митниці – Ревенко Т.А. на постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.12.2025, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи - ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ», керівник, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ,

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.12.2025 року закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил вбачається, що 10.07.2025 на адресу Одеської митниці надійшов лист Державної митної служби України щодо направлення відповіді митних органів Республіки Болгарії (вх. Держмитслужби №18539/11/26 від 03.07.2025) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезені за межі митної території України товару «Насіння соняшника, врожаю 2023 року», відправником якого є ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (Україна, 16544, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, с. Курінь, вул. Кеслера В., буд. 6, код ЄДРПОУ 03796132).
За результатами проведеної перевірки встановлено, 12.12.2023 до Одеської митниці підготовлена та подана митна декларація (далі – МД) типу «ЕК 10 ДР», яка була прийнята та зареєстрована за номером 23UA500050005452U3.
Митне оформлення МД від 12.12.2023 №23UA500050005452U3 здійснено з наданням документів, що передбачені ст. 335 Митного кодексу України, серед яких: 1) рахунок-фактура (інвойс) №1 від 08.12.2023; 2) коносамент від 07.12.2023; 3) контракт №16SS/PR/IG/2023 від 29.09.2023; 4) вантажна декларація (Cargo manifest) №1; 5) довідка виробника № 845 від 07.12.2023.
Відповідно до МД №23UA500050005452U3 експортовано за кодом УКТ ЗЕД 1206009900 товар «Насіння соняшнику, врожаю 2023 року; насипом; Показники якості згідно ДСТУ 7011:2009.Країна виробництва-Україна, UA; виробник-ТОВ "ПРОХОРСЬКЕ", торгівельна марка- нема даних.», вагою брутто/нетто 1 786 670,00 кг, фактурною вартістю 446 667,50 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день подання митної декларації складає 16411635,95 грн., умови поставки DAP UA Одеса, країна призначення - Греція.
Вищезазначене митне оформлення здійснено із застосуванням преференції за кодом «410» по вивізному миту за зниженою ставкою 2,7%.
Відповідно до МД №23UA5000500005452U3 та наданих товаросупровідних документів встановлено, що продавцем та відправником товару є ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132), а покупцем та отримувачем є компанія «INTERGRAIN SA» (Address: 29, Avenue de Champel, 1203 Geneva, Switzerland (Швейцарія).
Згідно з графою 17 МД країною призначення є Греція. Відповідно до коносаменту №1 та маніфестом №1 від 07.12.2023 порт розвантаження партії товару - VARNA (BULGARIA), з зазначенням «IN TRANSIT TO GREECE» - в транзиті до Греції.
Згідно графи 21 МД № 23UA5000500005452U3 та інвойсу від 08.12.2023 №1 переміщення товару на кордоні здійснювалось морським судном NS Olza.
Відповідно до інформації, наданою митними органами Республіки Болгарії встановлено, що за митною декларацією №23BG002005114188R0 від 18.12.2023 для випуску товару у вільний обіг, до Республіки Болгарії з України на морському судні NS Olza надійшов товар «насіння соняшника».
Під час співставлення даних митного оформлення, а саме: країни відправлення, експортера, кількості місць, ваги нетто/брутто, транспортного засобу, які містяться у документах наданих митним органами Республіки Болгарії та документах, які подавались при вивезені товару з України за МД № 23UA5000500005452U, дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару.
Однак, за результатами вивчення та співставлення документів, які були надані при експорті товарів з України та документів, які надані митними органами Республіки Болгарії, виявлено розбіжності у даних щодо одержувача товару, вартості та країни призначення.
Так, з метою оформлення товару «Насіння соняшнику,» у вільний обіг на митній території Республіки Болгарії подано, серед іншого, наступні товаросупровідні документи: 1) рахунок – фактура від 07.12.2023 №7/12/2023-01N; 2) контракт від 08.09.2023 № VCH-231013; 3) додатки до контракту №VCH-231013; 4) коносамент від 07.12.2023; 5) сертифікат про походження EUR 1 №А500081663 від 12.12.2023; 6) фітосанітарний сертифікат №13/5-6076/ЕВ-311195; 7) фітосанітарний сертифікат №13/5-6076/ЕВ-311196 тощо.
Відповідно до інформації, зазначеної в митній декларації Республіки Болгарія №23BG002005114188R0 та товаросупровідних документів до неї встановлено, що експортером товару «Насіння соняшнику насипом, походження Україна, врожаю 2023 року» вагою брутто/нетто – 1 786 670, кг, є українська компанія ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132), продавцем – швейцарська компанії «INTERGRAIN SA» (Switzerland), а покупцем - болгарська компанія «OLIVA AD» (60 Asen Yordanov str 1407 Sofia, Bulgaria VAT № BG 106013774).
Згідно повідомлення АТ «Морське підприємство проти забруднень у м. Варна» №779 від 17.12.2023 за результатами зважування товару «Насіння соняшнику», що прибув з Одеси/Україна на морському судні NS Olza, виявлено невідповідність заявленій вазі товару фактично розвантаженому, а саме задекларовано за МД - 1 786 670 кг, фактично вивантажено - 1 780 260 кг.
Відповідно до надісланих документів від митних органів Республіки Болгарія, митне оформлення в режимі імпорту товару «Насіння соняшника» здійснено в Республіку Болгарія, водночас країною призначення (графа №17) за МД, поданій на території України №23UA5000500005452U є Греція. Таким чином, згідно проведеного аналізу документів наданих митними органами Республіки Болгарії встановлено, що товар «Насіння соняшника» за кодом згідно УКТЗЕД 1206009900, вагою брутто/нетто 780260, кг, оформлено в режимі імпорту на митній території Республіки Болгарія.
Відповідно до роз`яснення, наданого листом від Мінекономіки від 04.12.2023 №4431-08/65920-03 (вх. Держмитслужби №30698/5.2 від 04.12.2023), експорт аграрної продукції за кодами УКТЗЕД, зокрема, 1206 00 99 00 до Республіки Болгарія, Румунії, Словацької Республіки, Угорщини та Республіки Польща підлягає ліцензуванню без виключення щодо верифікації суб`єктів агропромислового комплексу в умовах воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2023 №1132.
Згідно до граф фітосанітарних сертифікатів від 09.12.2023 №13/5-6076/ЕВ-311195 та №13/5-6076/ЕВ-311196, які надіслані митними органами Республіки Болгарії та не подавалися до митного оформлення МД №23UA5000500005452U, встановлено що експортером є LLC «PPROKHORSKOE» (16554, Bakhmatsky district, village Kurin, V. Keslera street,6, Ukraine), імпортером - OLIVA AD (60 Asen Yordanov str 1407 Sofia, Bulgaria), пункт ввезення – (Болгарія) Греція, спосіб транспортування – морським транспортом «NS Olza».
Таким чином, враховуючи, що митне оформлення МД №23UA5000500005452U здійснено 12.12.2023, а фітосанітарні сертифікати видано 09.12.2023, зазначене свідчить про обізнаність ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132) щодо фактичного отримувача товару, а саме компанію «OLIVA AD» та країну призначення – Республіку Болгарію.
Продавцем, відправником, особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132) в особі гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.
Перебуваючи на посаді керівника підприємства ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132) гр. України ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.
Відповідно до відомостей модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил ЄАІС, гр. ОСОБА_1 протягом 2024-2025 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 482, 483 МК України.
Таким чином, на думку митного органу гр. України ОСОБА_1 , керівником ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132) вчинені дії, спрямовані на переміщення товару «Насіння соняшника насипом, походження Україна, врожаю 2023 року», вартістю – 446667,50 дол. США або 16411635,95 гривень (згідно курсу НБУ на день подачі МД) з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та країни призначення.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник Одеської митниці Ревенко Т.А. подала апеляційну скаргу.
Доводи обґрунтовує тим, що матеріалами справи про порушення митних правил у повному обсязі підтверджується обізнаність ОСОБА_1 щодо реального одержувача товару та фактичної країни його призначення.
Зокрема, у матеріалах справи міститься ділове листування між компаніям «INTERGRAIN SA» та «OLIVA AD», яке здійснювалося до моменту подання митної декларації на території України.
У зазначеному листуванні прямо обговорювалися умови продажу товару «насіння соняшнику», кінцевий покупець та країна призначення товару.
Крім того, у темах електронних листів зазначено продаж товару болгарській компанії «OLIVA AD» на умовах поставки CIF Варна, що однозначно ідентифікує реального отримувача товару.
Експорт насіння соняшнику за кодом УКТ ЗЕД 1206009900 до Республіки Болгарія підлягав обов`язковому ліцензуванню. Разом з тим, ТОВ «Прохорське» відповідної ліцензії не отримувало, що підтверджується офіційною інформацією Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України.
ОСОБА_1 як керівник підприємства не міг не усвідомлювати вимоги щодо ліцензування експорту, оскільки підприємство раніше здійснювало зовнішньоекономічні операції з отриманням відповідних ліцензій на експорт іншої аграрної продукції, а отже відсутність ліцензії не може бути пояснена необізнаністю або помилкою.
Просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою громадянина ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості безпосереднього предмету правопорушення, що становить 16411635,95 грн, з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення, а у разі неможливості конфіскації товарів - стягнути вартість цих товарів.

Погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Вагоровська А.Е. надала до апеляційного суду заперечення у яких зазначила, що рішення суду є законним та вмотивованим, просить апеляційну скаргу представника митниці залишити без задоволення, а постанову – без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представників Одеської митниці – Ревенко Т.А., Берназ В.П., які підтримали апеляційну скаргу, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Вагоровську А.Е., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прихожу до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden №36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 як керівнику ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 03796132) інкримінується вчинення дій, спрямовані на переміщення товару «Насіння соняшника насипом, походження Україна, врожаю 2023 року», вартістю – 446 667,50 дол. США або 16 411 635,95 гривень (згідно курсу НБУ на день подачі МД) з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та країни призначення.
Як вбачається з протоколу від 30.07.2025 року, 12.12.2023 року до Одеської митниці підготовлена і подана Митна декларація типу «ЕК 10 ДР», яка була прийнята та зареєстрована 23UA500050005452U3.
Статтею 335 Митного кодексу України визначено перелік документів, які подаються митному органу під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
На виконання вимог ст. 335 МК України ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» як виробником та продавцем товару було надано серед інших: Рахунок-фактура №1 від 08.12.2023 року; Коносамент від 07.12.2023 року; Контракт №16SS/PR/IG/2023 від 29.09.2023 року; Вантажна декларація №1; Довідка виробника №845 від 07.12.2023 року.
Відповідно до п.7.1 Контракту Контракт №16SS/PR/IG/2023 від 29.09.2023 року, укладеного між ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» та INTERGRAIN SA, базис постачання – DAP Ізмаїл або Кілія та/або Одеса, Україна, в тлумаченні Інкотермс 2020.
Відповідно до п.7.5 Контракту, постачання Товару повинно супроводжуватися документами, необхідними для відправки вантажу зі станції відправлення, приймання станцією призначення для митного оформлення: Залізнична накладна, заповнена відповідно до інструкцій Покупця (INTERGRAIN SA) Експортна декларація;
Комерційний інвойс; Сертифікат походження – ЄВРО 1; Фітосанітарний сертифікат.
При заповненні митної декларації ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» вказувало що Товар рухається до Греції, проте після продажу Товару на користь компанії INTERGRAIN SA, ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» не мало можливості та обов`язку здійснювати контроль та вплив на подальший рух Товару.
Таким чином, Товар (насіння соняшника 2023 року врожаю) був проданий «ПРОХОРСЬКЕ» компанії INTERGRAIN SA та відвантажений в порт Одеса на умовах DAP (Інкотермс 2020). Країна призначення, визначена покупцем – Греція. В подальшому Товар був проданий INTERGRAIN SA компанії OLIVA AD, відповідно до листування з якою, наявного в матеріалах, доданих до Протоколу, місце призначення Товару – Варна, Болгарія (транзитом до Греції).
Відповідно до Коносаменту від 07.12.2023 року, порт призначення товару – Varna, Bulgaria (in transit to Greece).
Відповідно до Вантажної декларації (Cargo Manifest) №1 від 07.12.2023 року - порт призначення товару – Varna, Bulgaria (in transit to Greece).
Відповідно до Сертифікату Євро 1 №А500,081663 від 08.12.2023 року - порт призначення товару – Varna, Bulgaria (in transit to Greece).
Відповідно до Фітосанітарних сертифікатів від 09.12.2023 року, країна імпортер – Greece.
Відповідно до відповіді Держпродспоживслужби України в Одеській області від 15.05.2025 року (наявного в матеріалах справи), відповідно до проведених фітосанітарних процедур, згідно поданих заяв на оформлення фітосанітарного сертифіката, державним фітосанітарним інспектором було оформлено фітосанітарні сертифікати від 09.12.2023 року №13/15-6076/ЕВ-311195 та №13/15-6076/ЕВ-311196 у відповідності до офіційних вимог Болгарії та Греції.
Наказом Міністерства фінансів № 139 від 02.03.2021 затверджено «Порядок заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED». Даний Порядок визначає процедуру заповнення та видачі митницею (електронного) сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED відповідно до положень Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження, до якої Україна приєдналася згідно із ЗУ «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження» (далі - Конвенція), а також міжнародних угод про вільну торгівлю, укладених у встановленому законодавством порядку, якими передбачено процедуру заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED (далі - Угоди).
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку встановлено, що графи 1, 2, 4, 5, 8, 9, 12 сертифіката EUR.1або EUR-MED та графа7сертифіката EUR-MED є обов`язковими для заповнення експортером на лицьовому боці сертифіката. Графи 3, 6, 10 сертифіката EUR.1 або EUR-MED заповнюються за бажанням експортера на лицьовому боці сертифіката.
Відповідно до вищезазначеного Порядку, в графі 5 «Країна, група країн або територія призначення», в сертифікаті EUR.1 №А500,081663 країною призначення вказано Греція (Greece).

Отже, при заповненні сертифікату EUR.1 №А500, 081663, експортер ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» в графі 5 Сертифікату вказав, що країною призначення товару є саме Греція, тому даний документ також підтверджує, що товар прямував до Греції.
Окрім того, в матеріалах справи містяться Фітосанітарний сертифікат №13/15- 6076/ЕВ-311195 та містяться Фітосанітарний сертифікат №13/15- 6076/ЕВ-311196. В графі 4 сертифікатів зазначається країна- імпортер – Греція (Greece).
До Фітосанітарного сертифікату також, додається Нота (Примітка) до фітосанітарних сертифікатів (NOTE TO PHYTOSANITARY CERTIFICATE). Дана Нота містить інформацію про експортера, вантажовідправника, вантажоодержувача, порт завантаження, порт розвантаження та кількість товару.
В Ноті в графі «порт розвантаження» (port of discharge) Varna Bulgaria (Greece) тобто, що товар рухається транзитом через Болгарію до Греції.
Отже, Нота до Фітосанітарного документу, яка містить штамп Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачі та штамп митних органів Республіки Болгарія, є документом, який підтверджує, що товар рухався через Болгарію транзитом до Греції.
Таким чином, із аналізу наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 29.09.2023 року товар (насіння соняшника 2023 року врожаю) був проданий ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» компанії INTERGRAIN SA відповідно до контракту №16SS/PR/IG/2023. За умовами контракту місце поставки товару DAP Ізмаїл або Кілія та/або Одеса, Україна, в тлумаченні Інкотермс 2020. В подальшу такий товар було перепродано INTERGRAIN SA компанії OLIVA AD. За інструкціями INTERGRAIN SA ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» були підготовлені та подані документи для митного очищення такого товару з метою експорту його з території України до Греції транзитом через Республіку Болгарію судном NS OLZA. А отже ліцензія на експорт такого товару не вимагалась. Зазначення у товаросупровідних документах порту розвантаження Варна (Болгарія) з приміткою 'in transit to Greece' не суперечить заявленій країні призначення Греція. Транзит через третю країну є логістичним маршрутом, а не зміною країни призначення. Отже, відомості, подані митному органу, були достовірними на момент їх подання.
Митний орган помилково ототожнює поняття “країна транзиту/порт розвантаження" та “країна призначення". Як вбачається з наданих доказів (Коносамент, Cargo Manifest, Фітосанітарний сертифікат), у графі “порт розвантаження" дійсно зазначено 'Varna, Bulgaria'. Однак, у цих же документах міститься обов`язкове застереження: 'in transit to Greece' (транзитом до Греції).
Наявність проміжного пункту перевантаження або транзиту не змінює кінцевої країни призначення товару. ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» чесно та відкрито задекларувало маршрут переміщення товару. Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України (подання документів, що містять неправдиві відомості), відсутня, оскільки відомості повністю відповідали дійсному маршруту вантажу.
Митний орган, як на підставу для притягнення ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» посилається на те, що враховуючи, що митне оформлення МД №23UA5000500005452U здійснено 12.12.2023 року, а фітосанітарні сертифікати видано 09.12.2023 року, зазначене свідчить про обізнаність ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» щодо фактичного отримувача товару, в саме компанію «OLIVA AD» та країну призначення – Республіку Болгарію. Проте, як вбачається із зазначеного вище – товар було компанії INTERGRAIN SA та відвантажений в порту на судно. Компанія INTERGRAIN SA продала такий товар компанії OLIVA AD, яка направила інструкції щодо підготовки документів для імпорту такого товару до Греції транзитом через Республіку Болгарію.
В усіх документах наданих митним органом країною призначення товару вказана Греція (транзитом через Болгарію).
Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а, отже, висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.
Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 як посадової особи ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 як посадової особи ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» при оформленні документів для експорту Насіння соняшнику, 2023 року врожаю, були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та країни призначення.
З огляду на вищезазначене, всупереч доводів апеляційної скарги, повно оцінивши надані сторонами докази у справі, дійшов правильного висновку про те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.
Враховуючи вищевикладене, встановивши фактичні обставини справи та надавши зібраним доказам правову оцінку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».
Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження №К/9901/19074/18) в якої зазначено, що один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.
Докази, надані Одеською митницею до цієї справи на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, та те, що під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 не мав наміру вчиняти будь-яких протиправних дій, в тому числі пов`язаних із поданням митному органу підроблених документів або документів що місять неправдиві дані, що свідчить про відсутність прямого умислу на вчинення митного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої слід залишити без змін.
Відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниціРевенко Т.А. - залишити без задоволення.
Постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.12.2025, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов