Справа № 573/765/26
Номер провадження 2/573/542/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
30 червня 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді:   Черкашиної М.С., 
з участю секретаря:   Терещенко О.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» (місце знаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008) до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2026 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла зазначена вище позовна заява.
Стислий виклад позиції позивача. 
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.02.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2065722, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора, на підставі якого позичальнику було видано кредит в сумі 11 900,00 грн, строком на 29 днів, валюта кредиту: UA; відсоткова ставка: 1,9 % на добу. ТОВ «ФК «ВЕРОНА» перерахувало кредитні кошти в сумі 11 900,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .
01.12.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА», як первісним кредитором та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги до відповідача ОСОБА_2 .
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 17 778, 60 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11 900, 00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 5 878, 60 грн.
Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2065722 від 03.02.2023 в сумі 17 778 грн 60 коп, 90 грн та понесених судових витрат.
Процесуальні дії у справі. 
Ухвалою від 24 квітня 2026  відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 16).
Заяви, клопотання.
26 червня 2026 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» подало до суду заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у якій просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн (а.с. 30).
В судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно у позовній заяві вказав про розгляд спави у відсутність сторони позивача.
18.06.2026 від представника відповідача – адвоката Колошкіна П.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі враховуюи недоведеність факту реального надання (перерахування) грошових коштів відповідачу на підтвердження видачі первісним кредитором ТОВ «ФК «ВЕРОНА» кредитних коштів у сумі 11 900,00 грн, оскільки позивач у позові посилається виключно на додану ним «інформаційну довідку», де зазначено номер платіжної картки № НОМЕР_2 . Проте, детальний юридичний та технічний аналіз даної «інформаційної довідки» свідчить про те, що вона є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом у розумінні статей 77, 78, 79 ЦПК України, оскільки містить наступні критичні дефекти: надана позивачем «довідка про видачу кредиту» складена без будь-якого нормального, верифікованого фізичного підпису уповноваженої посадової особи Первісного кредитора або штампу установи; на вказаному документі відсутня дата його фактичного підписання або формування; позивач не надав суду жодних доказів (електронних протоколів, звітів про валідацію), які б підтверджували накладення та перевірку Кваліфікованого електронного підпису (КЕП) на цей документ фінансовою установою, що повністю позбавляє його статусу електронного документа в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»; позивачем не додано до матеріалів справи жодного документа (довідки банку-емітента, виписки, копії договору про відкриття карткового рахунку), який би доводив, що цей платіжний інструмент дійсно належить відповідачу ( ОСОБА_2 ).; позивач не надав жодної платіжної інструкції (платіжного доручення) з відміткою банку про виконання, меморіального ордера, або офіційної банківської виписки з особового рахунку фінансової установи чи клієнта. 
Також, у відзиві наголошує на спливі строку позовної давності, оскільки з дати виникнення зобов`язнь у відповідача минуло більше 4-х років, що є безумовною підставою для відмови у позові.
Крім цього зазначає, що нарахування відсотків за користуванням кредитними коштами поза межами строку кредитування, а саме після спливу 29 днів є безпідставним. 
Стороною не доведено набуття права вимоги, а сума судових витрат є неспівмірною зі складністю справи, тому підлягає зменшенню.
23.06.2026 від представника позивача – Пархомчука С.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позовні вимоги є повністю обгрунтованими. Розрахунок заборгованості підтверджується детальним розрахунком, наданим первісним кредитором, а судові витрати повністю обгрунтованими. Строк позовної давності вважає таким, що не сплив. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом. 
З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2022 року між ТОВ «ФК`Верона» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2065722, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 11 900 грн строком на 29 днів, строком до03.03.2022, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту в день (а.с.5-7).
Пунктами 9.4.2-9.4.3.2 передбачено, автоматичне продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження дії Договору (автопролонгація) без підписання сторонами додаткових угод застосовується також після настання дати погашення Кредиту в разі неповернення суми кредиту та несплати або часткової сплати Позичальником нарахованих процентів за користування Кредитом до закінчення строку дії Договору.
У разі несплати Позичальником заборгованості до закінчення строку користування кредитом та закінчення строку дії Договору, Сторонами застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, який підписує даний Договір, дає згоду Кредитодавцю на його автопролонгацію – продовження строку користування кредитом та строку дії Договору на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту. 
Строк автопролонгації Договору та подовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 (десяти) календарних днів включно. В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми Кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосовуватися неодноразово, але не більш ніж на 50 календарних днів в сукупності такої пролонгації. 
Кредитний договір №2065722 від 03.02.2022 р. відповідачем підписано електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) G9955.
Згідно довідки про ідентифікацію, наданою ТОВ «ФК «Верона», відповідачу 03.02.2022 на номер телефону НОМЕР_3 для підписання кредитного договору було направлено одноразовий ідентифікатор G9955 (а.с.8).
03.02.2022 р. відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (матер. ел. справи).
ТОВ «ФК «Верона», свої зобов`язання за договором кредиту виконало та 03.02.2022 р. на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 перерахувало грошові кошти в сумі 11 900,00 грн., що підтверджується інформацією щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Санрайз Фінанс» (а.с. 10).
Укладеним договором, передбачено, що що кредитодавець має право передати іншій особі свої права кредитора за правочином відступлення права вимоги або факторингу без згоди Позичальника. При цьому Кредитодавець має право розкривати та передавати такій особі та іншим
уповноваженим нею особам всю необхідну для здійснення такого відступлення інформацію, в тому числі персональні та ідентифікуючі дані Позичальника, інформацію про Кредит, про розмір заборгованості Позичальника, а також надавати таким особам відповідні документи, що складають собою Кредитний договір.
01 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Верона» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Верона» відступило на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі, до відповідача ОСОБА_2 за договором № 2065722 від 03 березня 2023 року (а.с. 9 матер ел. справи).
Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 2065722 від 03.02.2022 р., заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором на станом на 20.02.2022 р. складає 17 778, 60 грн.
Як вбачається з платіжної інструкції №1172 від 30.12.2025, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ здійснило оплату ТОВ «ФК «ВЕРОНА» згідно договору відступлення права вимоги №1-01/122023 від 01.12.2023 в сумі 20 000 грн. (матер. ел. справи).
Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 2065722 від 03.02.2022 р.
На підтвердження понесених ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ Колекшн» витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000, 00 грн, суду надано: договір про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025; додаткову угоду № 1 від 20.01.2026 до договору про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025, акт про отримання правової допомоги від 23.06.2026, рахунком на оплату та платіжною інструкцією № 2863 від 23.06.2026 щодо сплати правничої допомоги згідно договору у розмірі 13 000, 00 грн (а.с. 30-32).
Станом на день розгляду справи доказів належного виконання відповідачем зобов`язання за Договором не надано.
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено статей 549, 611 Цивільного кодексу України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1088 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
А згідно приписів ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Крім того, у відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Висновки суду.
Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору. 
Договір укладено між відповідачем ОСОБА_2 та первісним кредитором дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п.1, 5, 7 ч. 11 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на відсутність доказів перерахування кредитором грошових коштів на виконання умов договору.
Водночас суд виходить з того, що у п. 2.1. договору № 2065722 від 03 лютого 2022 року сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику кредит у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових котів на рахунок банківської платіжної карти позичальника протягом 3 банківських днів з дати підписання договору.
За інформацією сервісу онлайн платежів ТОВ Санрайз фінанс» від 19 березня 2026 року повідомляє, що на підставі договору з ТОВ ФК «Верона, повідомляє, що ними успішно виконано трансакцію на суму 11 900 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , ( НОМЕР_4 ).
Відповідач, заперечуючи проти надходження кредитних коштів, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, належних письмових доказів на підтвердження відсутності у нього банківської картки з номером НОМЕР_1 або неперерахування на цю картку/відповідний банківський рахунок у спірний період суми за кредитом не надав, хоча не був позбавлений можливості надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх заперечень, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них.
Указуючи на відсутність у справі доказів перерахування йому кредитних коштів, відповідач застосовує концепцію «негативного доказу» при вирішенні цього спору (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13). Тобто, заперечуючи перерахування кредитних коштів, ОСОБА_2 не надав належних доказів на підтвердження цих доводів. Позивачем надано наявні у товариства докази перерахування коштів, які у належний спосіб стороною відповідача не спростовано. Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Отже, відповідач, висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.
Також, суд вважає безпідставними доводи скаржника про недоведеність позивачем права вимоги за договором факторингу.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФК Айкон Дебт Колекшн» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором № 2065722 від 03 лютого 2022 року до ОСОБА_2 . Доказів оспорювання чи визнання Договору факторингу недійсним суду не надано.
Також, суд перевіряючи доводи сторони відповідача щодо спливу позовної давності за кредитним договором від 03.02.2023, зазначає, що загальний трирічний строк звернення до суду не сплив з огляду на об`єктивні загальнодержавні обставини, з яких закон пов`язує продовження таких строків. Так, перебіг позовної давності, який розпочався за оспорюваними правовідносинами, був зупинений (продовжений) на підставі спеціальних норм Цивільного кодексу України. У зв`язку з веденням карантину відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, строки, визначені ст. 257 цього Кодексу, продовжено на строк дії карантину (з 12.03.2020 по 01.07.2023). У зв`язку з введенням воєнного стану відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, з 24.02.2022 перебіг позовної давності також продовжено на весь період дії воєнного стану. Враховуючи, що з березня 2020 року в Україні запроваджено безперервний правовий режим продовження процесуальних та матеріальних строків (спочатку через пандемію COVID-19, а згодом через повномасштабну збройну агресію), суд вважає, що право позивача на судовий захист за кредитним договором від 03.02.2023 року є повністю збереженим, а строк позовної давності таким, що не сплив.
У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначеного спірного договору, презумпція правомірності якого не спростована.
Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості за кредитним договором № 2065722 від 01.12.2023 р. в розмірі 17 778, 60 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених по справі судових витрат, то суд виходить із наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2662,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн.
Частинами 1 та 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, закон вимагає від суду дослідження питань розумності і справедливості цього виду судових витрат.
Тому, враховуючи складність вказаної справи, - а саме, що це справа про стягнення заборгованості за кредитними договором, а тому не є складною, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого ним на виконання таких робіт, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження і адвокат не приймав безпосередню участь в судових засіданнях, а його участь фактично звелась лише до складання позовної заяви, а також, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. з урахуванням співмірності виконаних адвокатом робіт та заявленої суми до стягнення.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2662,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» (місце знаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008) до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), задовольнити. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором №2065722 від 03.02.2023 в сумі 17 778 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 60 копійок та судові витрати у сумі 5 662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 02.07.2026

Суддя –         ЧЕРКАШИНА М.С.

Справа № 573/765/26
Номер провадження № 2/573/542/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина )
30 червня 2026 року  м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді:   Черкашиної М.С., 
з участю секретаря:   Терещенко О.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» (місце знаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008) до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В: 

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» (місце знаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008) до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), задовольнити. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором №2065722 від 03.02.2023 в сумі 17 778 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 60 копійок та судові витрати у сумі 5 662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Суддя –     ЧЕРКАШИНА М.С.