ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 р. 	Справа № 440/5225/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 11.11.24 по справі № 440/5225/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 , апелянт) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), в якій просила:
- визнати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №1552260715-2024-2 від 03.01.2024 про призначення їй субсидії на опалювальний період з 01.10.2023 по 30.04.2024, застосувавши при обрахунку заробітну плату, яку вона не отримувала, в розмірі 40200,00 грн, незаконним, протиправним;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області прийняти рішення про призначення їй субсидії на опалювальний період з 01.10.2023 по 30.04.2024 без застосування при обрахунку не отримуваної нею заробітної плати в розмірі 40200,00 грн;
- стягнути з ГУ ПФУ в Полтавській області моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. 
11.11.2024 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що під час призначення їй субсидії відповідач зарахував до її сукупного доходу на опалювальний сезон за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 заробітну плату в розмірі 40200,00 грн, яку вона не отримувала, що, на її думку, є незаконним.
Апелянт зазначила, що вона перебувала у законній відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується відповідними документами, а також довідкою лікарсько-консультативної комісії, тому нарахований їй середньомісячний дохід є незаконним.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду - без змін.
Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Гадяцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Гадяцької міської ради №57 
Згідно з Витягом з наказу ФОП ОСОБА_2 №17 від 14.10.2022 ОСОБА_1 , швачці 3 розряду, згідно з ч.6 ст.179 КЗпП України надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду з 16 жовтня 2022 року по 15 квітня 2023 року; підстава-заява ОСОБА_1 та довідка від 10.10.2022 форми №080-1/о (а.с.16).
Відповідно до довідки про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 10.10.2022 форми №080-1/о, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Гадяцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Гадяцької міської ради , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інвалід» та з 11.10.2021 потребує домашнього догляду. Довідка дійсна до 14.04.2023 (а.с.85).
Згідно з Витягом з наказу ФОП ОСОБА_2 №21 від 14.03.2023 ОСОБА_1 , швачці 3 розряду, згідно з ч.6 ст.179 КЗпП України надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду з 14 квітня 2023 року по 14 жовтня 2023 року; підстава-заява ОСОБА_1 та довідка від 10.04.2023 форми №080-1/о (а.с.17,83).
Відповідно до довідки про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 10.04.2023 форми №080-1/о, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Гадяцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Гадяцької міської ради , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інвалід» та з 11.10.2021 потребує домашнього догляду. Довідка дійсна до 14.10.2023 (а.с.84).
На опалювальний сезон (зимовий період) з 01.10.2023 по 30.04.2024 позивачці призначено субсидію в різних розмірах залежно від місяців.
22.02.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Полтавській області щодо надання рішення про призначення субсидії на опалюваний сезон період 2023, 2024 роки та повний розрахунок з механізмом його нарахування, відповідно до якого було нараховано субсидію.
Листом від 05.03.2024 відповідач повідомив, що рішенням №1552260715-2024-2 від 03.01.2024 на підставі заяви від 01.10.2023 про призначення та надання житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, позивачці проведено перерахунок субсидії на житлово-комунальні послуги на опалювальний період:
-з 01.10.2023 по 31.10.2023-1338,66 грн;
-з 01.11.2023 по 31.03.2024-2095,24 грн, щомісяця;
-з 01.04.2024 по 30.04.2024- 1313,44 грн.
Позивачці повідомлено, що сукупний дохід на опалювальний сезон розраховано за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 та з урахуванням її доходів, а саме: заробітної плати в розмірі 40200,00 грн. Середньомісячний дохід на одного члена домогосподарства складає -3350,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області №1552260715-2024-2 від 03.01.2024 , позивачка звернулась із цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перерахунку субсидії було враховано сукупний дохід членів домогосподарства за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 в розмірі однієї мінімальної заробітної плати (6700,00 грн) як передбачено абз.9 п.п.2 п.14 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 "Деякі питання виплати державної соціальної допомоги".
Зважаючи на положення п.14 Порядку №632, суд вважав, що відповідачем при обчисленні середньомісячного сукупного доходу позивача правомірно було застосовано розмір однієї мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, оскільки позивач здійснює догляд за дитиною, яка перебуває на диспансерному обліку або має статус "дитина-інвалід" та отримує щомісячну компенсаційну виплату. Водночас, чинним законодавством передбачено обчислення житлової субсидії з урахуванням фактично отриманих доходів лише у випадках отримання щомісячної компенсаційної виплати, призначеної непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III (далі- Закон №2017-III) визначає , що з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема, у сфері житлово-комунального обслуговування.
З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.1995 №848 затвердив Положення про порядок призначення житлових субсидій, в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення житлової субсидії (далі - Положення №848).
Відповідно до п.1 Положення №848 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;
-щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;
-житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Приписами п.3 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.
Згідно з п.4 Положення №848, право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998р. № 1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії» (п.5 Положення №848).
Згідно п.9 Положення №848 призначення житлових субсидій здійснюється:
- до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення;
- починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України.
Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.
Заяви про призначення та надання житлової субсидії за формою згідно з додатком 1 (далі - заява) з необхідними документами та/або відомостями приймаються від громадян:
- структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - до 30 листопада 2022 р. включно в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія);
- органами Пенсійного фонду України починаючи з 1 грудня 2022 р., у тому числі у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України, засобами Порталу Дія).
Пунктом 22 Положення №848 встановлено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства:
- які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку);
- які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), за рішенням суду, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги;
- які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору наймання (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.
У випадках, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту, склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії з додаванням до заяви відповідних документів, що підтверджують проживання за фактичною адресою домогосподарства.
Житлова субсидія не може призначатися одночасно за зареєстрованим місцем проживання особи та за місцем її фактичного проживання.
Згідно з п.24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані та/або задекларовані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають), крім осіб, які перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян. На осіб із складу домогосподарства розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване/задеклароване або фактичне місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які перебувають у полоні, що підтверджується відомостями та/або документами, наданими уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, державними реєстраторами, суб`єктами державної реєстрації, установами та організаціями в порядку та випадках, визначених законодавством, або вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду, або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, або перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.
Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.
Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.
Відповідно до пункту 43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає:
- заяву;
- декларацію;
- довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
- копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності);
- договір наймання (оренди) житла (у разі наявності);
- рішення суду (в разі наявності);
- інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).
Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.
Заява та декларація можуть бути надіслані поштою або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України або Портал Дія, офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ними інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також інформаційні системи Мінсоцполітики (з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису). У разі подання заяви та декларації через Портал Дія особа громадянина посвідчується паспортом громадянина України (п.44 Положення №848).
За змістом пунктів 60-62 Положення №848 уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про: - призначення житлової субсидії; - непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); - відмову в призначенні житлової субсидії.
Уповноважений орган не призначає (не розраховує) житлову субсидію на житлово-комунальні послуги, що надаються управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, які не подали відомостей про забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, зокрема щодо: - розміру цін і тарифів на житлово-комунальні послуги і платежів за такі послуги; - розміру внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги в такому будинку.
У разі прийняття рішення про призначення (непризначення) житлової субсидії уповноважений орган повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому уповноважений орган самостійно обирає форму такого повідомлення (в паперовому або електронному (за наявності адреси електронної пошти) вигляді та спосіб для повідомлення (особиста бесіда, поштовий зв`язок, смс-повідомлення, електронні засоби зв`язку, електронна пошта (за наявності), повідомлення через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або через Портал Дія).
У разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії уповноважений орган повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому уповноважений орган інформує заявника про прийняте рішення в паперовій формі з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія.
У період дії воєнного стану в Україні уповноважений орган може повідомляти заявнику про прийняте рішення в телефонному режимі із внесенням відповідного запису до окремого журналу реєстрації інформування заявників, в якому зазначається: - номер рішення уповноваженого органу; - номер телефону заявника; - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) заявника; - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) посадової особи, яка здійснювала інформування; - дата та час телефонного дзвінка.
Відповідно до п.64 Положення №848 заявник має право оскаржити до суду рішення уповноваженого органу щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632 затверджено Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги (далі - Порядок №632).
Цей Порядок визначає механізм обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) (далі - середньомісячний сукупний дохід) для призначення усіх видів державної соціальної допомоги та житлових субсидій, які відповідно до законодавства надаються залежно від сукупного доходу сім`ї (домогосподарства).
Згідно з цим Порядком також обчислюється річний сукупний дохід домогосподарства для призначення житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Відповідно до пункту 4 Порядку №632, до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи: заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб; грошове забезпечення військовослужбовців; пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці; стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа); соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу; допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування; грошові перекази, отримані із-за кордону; дивіденди від цінних паперів; інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також доходи, які задекларовано особою.
Згідно з пунктом 5 Порядку №632, до середньомісячного сукупного доходу не включаються такі соціальні виплати: частина допомоги при народженні дитини, виплата якої проводиться одноразово; частина допомоги при усиновленні дитини, виплата якої проводиться одноразово; одноразова винагорода жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня"; державна соціальна допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях; допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам; компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період дії воєнного стану; компенсація послуги "муніципальна няня", що виплачується отримувачу такої послуги; державна соціальна допомога, яка виплачується з надбавкою на догляд: за дитиною з інвалідністю підгрупи А; - за особою з інвалідністю з дитинства I групи підгрупи А.
Пунктом 6 Порядку №632 визначено, що до середньомісячного сукупного доходу не включається державна соціальна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.
Аналіз пунктів 4, 5, 6 Порядку 632 дає підстави стверджувати, що при розрахунку середньомісячного сукупного доходу враховуються соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення).
В свою чергу, пункт 5 Порядку №632 містить вичерпний перелік соціальних виплат, які не включаються до середньомісячного сукупного доходу .
При цьому, пунктом 14 Порядку №632 передбачено, що для обчислення житлової субсидії до середньомісячного сукупного доходу враховуються:
1) для осіб, які протягом періоду, за який враховуються доходи, отримували допомогу по безробіттю:
0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - за кожний місяць отримання допомоги в розмірі, меншому за 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи;
фактично отримані доходи - за кожний місяць отримання допомоги в розмірі, більшому за 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи;
2) для осіб, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, які в цьому періоді не мали доходів або середньомісячний сукупний дохід яких був меншим за розмір мінімальної заробітної плати станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та/або які чи за яких не сплачено єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування):
0,25 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - у разі, коли такі особи протягом цього періоду перебували на строковій військовій службі;
0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи:
- у разі, коли такі особи перебувають у складних життєвих обставинах, пов`язаних з інвалідністю, тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка, алко- або наркозалежністю, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я первинного рівня на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, який забезпечує надання первинної медичної допомоги, на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, що провадить діяльність з надання наркологічної допомоги населенню, в якому особа перебувала на диспансерному обліку;
- у разі, коли такі особи протягом цього періоду навчалися за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти або зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні та не отримували допомоги по безробіттю;
фактично отримані особами доходи:
- у разі, коли вони отримують компенсацію за надання соціальних послуг з догляду відповідно до законодавства або щомісячну компенсаційну виплату, призначену непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи;
- у разі, коли вони отримували хоча б один з таких видів доходів, як пенсія, стипендія, допомога по частковому безробіттю відповідно до статті 47 Закону України "Про зайнятість населення", державна допомога при народженні (усиновленні) дитини, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Розрахунок середньомісячної суми цих видів доходів проводиться шляхом ділення їх загальної суми за період, за який враховуються доходи, на кількість місяців, протягом яких її отримано;
розмір однієї мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - в усіх інших випадках;
3) для осіб, яких у період воєнного стану в Україні звільнено з роботи або в цей період вони втратили роботу, зареєстровані у Державній службі зайнятості як безробітні і їм призначено допомогу по безробіттю, - розмір призначеної допомоги по безробіттю згідно з підпунктом 1 цього пункту.
При цьому не враховується сума отриманої заробітної плати в періоді, за який враховуються доходи, інформацію про які надано ДПС.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 є заявником (одержувачем) житлової субсидії.
Пенсійним органом прийнято рішення щодо призначення житлової субсидії заявниці з урахуванням доходів усіх зареєстрованих осіб у домогосподарстві.
ОСОБА_1 не працює, на обліку у центрі зайнятості як безробітна не перебуває, здійснює догляд за дитиною, що потребує домашнього догляду.
Оскільки ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною, що потребує домашнього догляду, а не за інвалідом І групи, до розрахунку середньомісячного доходу, у таких випадках, враховано дохід у розмірі однієї мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, тобто 6700,00 грн, а не фактично отримані доходи (підпункт 2 пункту 14 Постанови №632).
З огляду на вищезазначене, субсидію з оплати житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , призначено з дотриманням вимог чинного законодавства.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зважаючи на положення п.14 Порядку №632, відповідачем, при обчисленні середньомісячного сукупного доходу позивача, правомірно було застосовано розмір однієї мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, оскільки позивач здійснює догляд за дитиною, що потребує домашнього догляду. Водночас, чинним законодавством передбачено обчислення житлової субсидії з урахуванням фактично отриманих доходів лише у випадках отримання щомісячної компенсаційної виплати, призначеної непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи.
Доводи апелянта спростовуються вище викладеним.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 440/5225/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   О.А. Спаскін