ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/3825/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3825/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2025 адвокат Бідна Оксана Іванівна, здійснюючи на підставі ордеру (серія АХ №1247763 від 21.03.2025) представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" (надалі - ТОВ "Оптсум-Трейд", Товариство), звернулася з позовом до Вінницької митниці, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000015/2 від 15.02.2025, картку відмови №UA401060/2025/000036 від 15.02.2025, рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000014/2 від 14.02.2025 та картку відмови №UA401060/2025/000035 від 14.02.2025. 
Мотивуючи позов, заявниця вказує на обставини порушення права позивача на безперешкодне митне оформлення товарів (трикотажне полотно, текстильний матеріал просочений акриловим просоченням) у порядку ст. 49 Митного кодексу України за основним методом внаслідок безпідставних, як на її думку, висновків митного органу про заниження митної вартості товару під час його митного оформлення при ввезенні на територію України, оскільки надані до митниці документи кореспондуються між собою, містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їхню ціну, підтверджують числові значення митної вартості (її складових) і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. 
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). 
Відповідач позову не визнав. У наданому до суду відзиві представник зазначив, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені в повній мірі документально, документи, подані декларантом, містять розбіжності, які мають вплив на визначення митної вартості, оскільки не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті. Звертав увагу на те, що у ході проведення консультацій декларант на вимогу митного органу не надав додаткових документів, які підтверджували б числове значення визначеної ним митної вартості товарів, у зв`язку з чим митний орган самостійно визначив митну вартість товарів за резервним методом на підставі інформації, яка наявна у митного органу щодо митної вартості подібного товару за митною декларацією у максимально наближений час. Заявлені представником позивача до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн вважав необґрунтовано завищеними, такими, що не відповідають обставинам складності справи (а.с. 105-112).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 клопотання представника Вінницької митниці щодо розгляду справи з повідомленням сторін залишено без задоволення.
У відповіді на відзив представник позивача наполягає на тому, що на виконання п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України та на підтвердження заявленої в митних деклараціях №25UA401060002130U3 від 14.02.2025, №25UA401060002133U0 від 14.02.2025 інформації, зокрема, митної вартості товару, Товариством згідно зі ст. 53 МК України було подано повний пакет документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (а.с. 182-196). 
Правом на подачу заперечень відповідач не скористався. 
Розгляд справи, згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд здійснює в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до актуальних (станом на 12.05.2026) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Оптсум-Трейд", адресою державної реєстрації якого нині є: вул. Морозова, 7, м. Харків, 61191, зареєстроване у статусі юридичної особи 06.08.2021, про що в Реєстрі вчинено запис за №1006321020000018206. Основним видом економічної діяльності Товариства є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Єдиним засновником (учасником) та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Розмір внеску до статутного фонду: 3000,00 грн, частка (%): 100%. Функції керівника з 15.05.2025 на посаді директора виконує ОСОБА_2 (а.с. 201-202).
19.08.2024 між SUZHOU JINJIN EXPORT-IMPORT CO., LTD (Продавець) в особі директора Zhao Ying (Китай) та ТОВ "Оптсум-Трейд" (Покупець) в особі директора Романа Жарікова був укладений контракт №SJEI20240819 (а.с. 47-49), за умовами якого Продавець зобов`язується поставити Покупцеві товари в асортименті (далі - "Товар"). Покупець зобов`язується оплатити Товар відповідно до умов цього договору. Загальна кількість і асортимент Товару, що поставляється, складається з партій, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку (абз. 2 ст. 2). Поставка товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. (ст. 3). Ціна за одиницю товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію товару до цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю поставленого товару за договором. Валюта контракту і платежів - долар США (ст. 4). Сторони домовилися, що оплата товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця (абз. 2 ст. 5). Товар поставляється в експортній упаковці відповідно до кожного виду продукції і стандарту країни Продавця. Упаковка повинна відповідати стандартам або специфікаціям і забезпечувати за умови правильного поводження з вантажем збереження товару при транспортуванні з урахуванням перевалок. Вартість тари та/або упаковки включена у вартість товару (ст. 8). 
Додатковими угодами до контракту №SJEI20240819 вносилися зміни стосовно оновленої адреси ТОВ "Оптсум-Трейд", щодо розширення кола вантажовідправників за контрактом (зворот а.с. 49, а.с. 50).
14.02.2025 Товариство як декларант подало до Вінницької митниці електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом із присвоєнням їй номера №25UA401060002130U3 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно з контрактом №SJEI20240819 (а.с. 169-170).
За цією декларацією до митного оформлення заявлено товар (за кодом згідно з УКТЗЕД 60063200900) - Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5) см: Fabric #1-2303,00м. Поверхнева щільність складає 410 (+/-10) г/м2. 
На підтвердження заявленої у митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 54 864,65 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 08.11.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SUZHOU241108 від 08.11.2024; коносамент (Bill of lading) №143454785942 від 13.11.2024; автотранспортна накладна CMR №5257 від 07.02.2025; декларація (Dispatch note model T1) №25ROCT1970UL3248J2 від 10.02.2025; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №SUZHOU241108 від 08.11.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №20240927 від 27.09.2024 (з перекладом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №20-26/02-2025 від 13.02.2025; розрахунок ціни (калькуляція собівартості) №SUZHOU241108 від 08.11.2024 (з перекладом); додаткова угода до Контракту № б/н від 13.11.2024; додаткова угода до Контракту № б/н від 10.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №SJEI20240819 від 19.08.2024; видаткова накладна №SUZHOU241108 від 08.11.2024 (з перекладом); відвантажувальна специфікація №SUZHOU241108/6 від 08.11.2024 (з перекладом); комерційна пропозиція №JINJIN240808 від 08.08.2024 (з перекладом); лист №0125/1 від 16.01.2025 з інформацією від ТОВ "Оптсум-Трейд" про те, що страхування вантажу не здійснювалося; лист №0125/2 від 16.01.2025 з інформацією від ТОВ "Оптсум-Трейд" про те, що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; лист №SUZHOU241108/1 від 08.11.2024 від продавця про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); лист №SUZHOU241108/2 від 08.11.2024 від продавця про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); лист №SUZHOU241108/3 від 08.11.2024 від продавця про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист №SUZHOU241108/4 від 08.11.2024 від продавця про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист №SUZHOU241108/5 від 08.11.2024 від продавця про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); якісний опис №SUZHOU241108/7 від 08.11.2024 (з перекладом) (а.с. 37-57).
14.02.2025 співробітник Митного посту "Гайсин" ОСОБА_3 направив Товариству повідомлення №845746 (зворот а.с. 36), у якому зазначив: "Повідомляю про необхідність бути присутніми під час проведення митного огляду. Огляд буде проведено в (401-213-1-1) ПЗМК, місце прибуття автотранспорту ФОП ОСОБА_4 АДРЕСА_2 . Уповноважений на проведення митного огляду: ОСОБА_3 , головний державний інспектор, телефон: (234)2-44-82".
14.02.2025 позивач у відповідь надіслав доручення №41 від 14.02.2025 про уповноваження Приходька Віктора на проведення митного огляду товарів під час митного оформлення на території митного поста "СТЗ ВТ ФОП ОСОБА_4 " Вінницької митниці (а.с. 36).
14.02.2025 відповідач надіслав повідомлення №845821 (зворот а.с. 34), в якому зазначено: “Керуючись положеннями частини 2 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: додатки до контракту, у разі наявності; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів”.
14.02.2025 відповідач направив ще одне повідомлення Товариству №845835 (а.с. 34), в якому зазначив: “Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: 
- Статтею 5 контракту від 19.08.2024 SJEI20240819 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати. В графі 44 МД банківський документ відсутній; 
- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-26/02-2025 від 13.01.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12.07.2001 №2658-ІІІ зі змінами та пп. 56 - 60 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; 
- Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "Оптсум-Трейд" та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Керуючись положеннями частини 3 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 7) копію митної декларації країни експорту (Китай); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями”.
15.02.2025 позивач надав відповіді на повідомлення відповідача (зворот а.с. 28 - зворот а.с. 33): 
- №15/02/25-1 щодо надання додатків до контракту – вказано що додаткові угоди № б/н від 13.11.2024 та № б/н від 10.02.2025 до Контракту №SJEІ20240819 від 19.08.2024 ТОВ "Оптсум-Трейд" подано разом із митною декларацією №25UA401060002130U3 та вже знаходяться у відповідача;
- №15/02/25-2 щодо надання додаткових документів якщо рахунок сплачено, банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, в якій вказав, що статтею 5 Контракту №SJEI20240819 від 19.08.2024 сторони узгодили, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № SUZHOU241108 від 08.11.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ “Оптсум-Трейд” таких документів на законодавчому рівні не вимагається;
- №15/02/25-3 щодо того, що Статтею 5 контракту від 19.08.2024 SJEI20240819 передбачена можливість як післяоплати, так і передоплати, щодо відсутності в графі 44 МД банківського документу вказав, що статтею 5 Контракту №SJEI20240819 від 19.08.2024 сторони узгодили, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № SUZHOU241108 від 08.11.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ “Оптсум-Трейд” таких документів на законодавчому рівні не вимагається;
- №15/02/25-4 щодо наданого висновку експерта та неможливості підтвердження ним заявленої митної вартості вказав, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, встановлюється не у висновках експерта, а безпосередньо в інвойсах, зокрема в інвойсі №SUZHOU241108 від 08.11.2024. Висновок експерта №20-26/02-2025 від 13.02.2025 надано як додатковий документ на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару. Ціна, вказана в інвойсі №SUZHOU241108 від 08.11.2024, відповідає ринковій вартості товару, кореспондується з усіма іншими наданими документами та є основою для визначення митної вартості товарів;
- №15/02/25-5 щодо наданого прайс-листа та не відображення ним “дійсної вартості” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року вказав, що пунктом 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Прайс-лист №20240927 від 27.09.2024 подано разом з митною декларацією №25UA401060002130U3 з метою додатково підтвердження правильності визначення митної вартості товарів декларантом;
- №15/02/25-6 щодо надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, вказав, що у відношенні товару, відвантаженого за інвойсом №SUZHOU241108 від 08.11.2024, договір (угода, контракт) із третіми особами не укладався, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання вказаних документів не вимагається;
- №15/02/25-7 щодо надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), вказав, що контрактом №SJEI20240819 від 19.08.2024 не передбачено отримання платежів від третіх осіб, платежів від третіх осіб отримано не було, що додатково підтверджується листом продавця №SUZHOU241108/2 від 08.11.2024, який вже знаходиться у відповідача, а тому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 53 МК України надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається;
- №15/02/25-8 щодо надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), вказав, що у відношенні товару, відвантаженого за інвойсом №SUZHOU241108 від 08.11.2024, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджено вже наявним у відповідача листом продавця №SUZHOU241108/4 від 08.11.2024, а тому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 53 МК України надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) не вимагається;
- №15/02/25-9 щодо надання виписки з бухгалтерської документації вказав, що статтею 5 Контракту №SJEI20240819 від 19.08.2024 сторони узгодили, що оплата товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №SUZHOU241108 від 08.11.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання виписки з бухгалтерської документації не вимагається;
- №15/02/25-10 щодо надання копії митної декларації країни експорту (Китай) вказав, що пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ як копія митної декларації країни відправлення та лише у випадку наявності такого документа. Декларацію №25ROCT1970UL3248J2 від 10.02.2025 Товариством подано разом з митною декларацією №25UA401060002130U3;
- №15/02/25-11 щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, зазначив, що висновок експерта №20-26/02-2025 від 13.02.2025, підготовлений ТОВ “Одеський аукціонний центр”, було надано разом з митною декларацією №25UA401060002130U3;
15.02.2025 Вінницькою митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000015/2 (а.с. 59), у мотивах якого співробітник Митного посту "Гайсин" ОСОБА_5 зазначив: “У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Згідно п. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. 
Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57-58 МКУ: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:
Статтею 5 контракту від 19.08.2024 SJEI20240819 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-26/02-2025 від 13.02.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56 - 60 Національного стандарту №1 “Загальні засади оцінки майна та майнових прав”, затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "Оптсум-Трейд" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців.
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; а також, у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст. 53 МКУ: додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту (Китай);
При прийнятті даного Рішення застосовані “Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів”, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО “Інспектор” та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, не відповідає задекларованому. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп. 2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 та ст. 63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п. 1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу.
Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є МД від 06.01.2025 №UA205170/2025/000148, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар “Тканина трикотажна, пофарбована, виготовлена з синтетичних волокон, без просочення, дублювання і покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, упакована в рулони. Країна виробництва: CN.” та складає 3,97 USD за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару №2 є МД від 03.02.2025 №UA401060/2025/001649, за якою у максимально наближений час за резервним методом оформлено товар “Текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина – 150 (+/-5) см., Виробник SUZHOU JINJIN EXPORT-IMPORT CO., LTD Торговельна марка немає даних Країна виробництва CN.” та складає 3,97 USD за кг…”.
Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000036 від 15.02.2025 (а.с. 61).
У зв`язку з цим Товариством 20.08.2024 була подана нова митна декларація ІМ 40 ДЕ №25UA401060002208U0 (а.с. 62-63), додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 663 473,92 грн. 

За іншою поставкою декларант 14.02.2025 подав до Вінницької митниці електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера №25UA401060002133U0, для митного оформлення (випуску) товарів, поставлених за контрактом №SJEI20240819 (а.с. 64).
За цією декларацією до митного оформлення заявлено товар (за кодом згідно з УКТЗЕД 60063200900) - Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5)см: Fabric YSC-729/1849-27119,00м. Поверхнева щільність складає 130 (+/-10) г/м2. 
На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 54 204,33 доларів США, разом з декларацією було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 15.11.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SUZHOU241115 від 15.11.2024; коносамент (Bill of lading) №143452402973 від 24.11.2024; автотранспортна накладна CMR №7696 від 07.02.2025; декларація (Dispatch note model T1) №25ROCT1970BM3246J8 від 11.02.2025; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №SUZHOU241115 від 15.11.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №20240927-2 від 27.09.2024 (з перекладом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №20-27/02-2025 від 13.02.2025; розрахунок ціни (калькуляція собівартості) №SUZHOU241115 від 15.11.2024 (з перекладом); додаткова угода до Контракту № б/н від 13.11.2024; додаткова угода до Контракту № б/н від 10.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №SJEI20240819 від 19.08.2024; видаткова накладна №SUZHOU241115 від 15.11.2024 (з перекладом); відвантажувальна специфікація №SUZHOU241115/6 від 15.11.2024 (з перекладом); комерційна пропозиція №JINJIN240808 від 08.08.2024 (з перекладом); лист № 0125/3 від 16.01.2025 з інформацією від ТОВ "Оптсум-Трейд" про те, що страхування вантажу не здійснювалося; лист №0125/4 від 16.01.2025 з інформацією від ТОВ "Оптсум-Трейд" про те, що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; лист №SUZHOU241115/1 від 15.11.2024 від продавця про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); лист №SUZHOU241115/2 від 15.11.2024 від продавця про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); лист №SUZHOU241115/3 від 15.11.2024 від продавця про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист №SUZHOU241115/4 від 15.11.2024 від продавця про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист №SUZHOU241115/5 від 15.11.2024 від продавця про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); якісний опис №SUZHOU241115/7 від 15.11.2024 (з перекладом) (а.с. 65-85).
14.02.2025 співробітник Митного посту "Гайсин" ОСОБА_5 направив Товариству повідомлення №845777, у якому зазначив: “Керуючись положеннями частини 2 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: додатки до контракту, у разі наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів” (зворот а.с. 75).
Того ж дня 14.02.2025 відповідач направив ще одне повідомлення позивачу №845790 (а.с. 76), в якому зазначив: “Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: 
- статтею 5 контракту від 19.08.2024 SJEI20240819 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. В графі 44 МД банківський документ відсутній; 
- наданий до митного оформлення Висновок експерта №20-27/02-2025 від 13.02.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12.07.2001 №2658-ІІІ зі змінами та пп. 56 - 60 Національного стандарту №1 “Загальні засади оцінки майна та майнових прав”, затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; 
- наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий безпосередньо ТОВ "Оптсум-Трейд" та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Керуючись положеннями частини 3 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 7) копію митної декларації країни експорту (Китай); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями”.
У відповідь на повідомлення відповідача №845790 від 14.02.2025 декларант надав відповіді: 
- №14/02/25-1-1 щодо надання додатків до контракту вказав, що додаткові угоди № б/н від 13.11.2024 та № б/н від 10.02.2025 до Контракту №SJEІ20240819 від 19.08.2024 подано разом з митною декларацією №25UA401060002133U0 (зворот а.с. 86);
- №14/02/25-2-1 щодо надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, вказав, що статтею 5 Контракту №SJEI20240819 від 19.08.2024 сторони узгодили, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №SUZHOU241115 від 15.11.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання таких документів на законодавчому рівні не вимагається (а.с. 87);
- №14/02/25-3-1 щодо того, що статтею 5 контракту від 19.08.2024 №SJEI20240819 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, відсутності в графі 44 МД банківського документу вказав, що статтею 5 Контракту №SJEI20240819 від 19.08.2024 сторони узгодили, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №SUZHOU241115 від 15.11.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання таких документів на законодавчому рівні не вимагається (зворот а.с. 87);
- №14/02/25-4-1 щодо наданого висновку експерта та неможливість підтвердження ним заявленої митної вартості вказав, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, встановлюється не у висновках експерта, а безпосередньо в інвойсах, зокрема в інвойсі №SUZHOU241115 від 15.11.2024. Відповідачу було надано висновок експерта №20-27/02-2025 від 13.02.2025 як додатковий документ на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару. Ціна, вказана в інвойсі №SUZHOU241115 від 15.11.2024, відповідає ринковій вартості товару, кореспондується з усіма іншими наданими документами та є основою для визначення митної вартості товарів (а.с. 88);
- №14/02/25-5-1 щодо наданого прайс-листа та не відображення ним “дійсної вартості” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року вказав, що пунктом 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару та лише у випадку наявності такого документа. Зазначив, що прайс-лист №20240927-2 від 27.09.2024 подано разом із митною декларацією №25UA401060002133U0 та він додатково підтверджує правильність визначення митної вартості товарів декларантом (зворот а.с. 88);
- №14/02/25-6-1 щодо надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, вказав, що у відношенні товару, відвантаженого за інвойсом №SUZHOU241115 від 15.11.2024, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання вказаних документів не вимагається (а.с. 89);
- №10/02/25-7-1 щодо надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), вказав, що контрактом №SJEI20240819 від 19.08.2024 не передбачено отримання платежів від третіх осіб, платежів від третіх осіб отримано не було, що додатково підтверджується листом продавця №SUZHOU241115/2 від 15.11.2024, який вже знаходиться у відповідача, а тому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 53 МК України надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається (зворот а.с. 89);
- №14/02/25-8-1 щодо надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) повідомив, що у відношенні товару, відвантаженого за інвойсом №SUZHOU241115 від 15.11.2024, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджено вже наявним у відповідача листом продавця №SUZHOU241115/4 від 15.11.2024, а тому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 53 МК України надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) не вимагається (а.с. 90);
- №14/02/25-9-1 щодо надання виписки з бухгалтерської документації вказав, що статтею 5 Контракту №SJEI20240819 від 19.08.2024 сторони узгодили, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №SUZHOU241115 від 15.11.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання виписки з бухгалтерської документації не вимагається (зворот а.с. 90);
- №14/02/25-10-1 щодо надання копії митної декларації країни експорту (Китай) вказав, що пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як копія митної декларації країни відправлення та лише у випадку наявності такого документа. Додав, що декларацію №25ROCT1970BM3246J8 від 11.02.2025 ТОВ "Оптсум-Трейд" подано разом із митною декларацією №25UA401060002133U0 (копія а.с. 91);
- №14/02/25-11-1 щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, зазначив, що висновок експерта №20-27/02-2025 від 13.02.2025, підготовлений ТОВ “Одеський аукціонний центр”, було надано разом з митною декларацією №25UA401060002133U0 (зворот а.с. 91).
14.02.2025 співробітником Вінницької митниці Триносом О.М. було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000014/2 (а.с. 93), у мотивах якого той зазначив: “У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Згідно п. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57-58 МКУ: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:
Статтею 5 контракту від 19.08.2024 SJEI20240819 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-27/02-2025 від 13.02.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56 - 60 Національного стандарту №1 “Загальні засади оцінки майна та майнових прав”, затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ОПТСУМ-ТРЕЙД " та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. 
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; а також, у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст. 53 МКУ: додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту (Китай);
При прийнятті даного Рішення застосовані “Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів”, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО “Інспектор” та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, не відповідає задекларованому. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп. 2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 та ст. 63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п. 1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу.
Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є МД від 06.01.2025 №UA205170/2025/000148, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар “Тканина трикотажна, пофарбована, виготовлена з синтетичних волокон, без просочення, дублювання і покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, упакована в рулони. Країна виробництва : CN.” та складає 3,97 USD за кг…”.
Також митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000035 від 14.02.2025 (а.с. 94). 
Через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000035 від 14.02.2025 та з метою випуску товарів у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 та ч. 2 ст. 263 МК України, 14.02.2025 позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ №25UA401060002187U0 (а.с. 95-96), додатково сплатив різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 640 200,41 грн. 

Не погодившись з правомірністю мотивів рішень митного органу, позивач оскаржив їх до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні особливості їх законодавчого регулювання.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (надалі - МК України, в редакції чинній на день прийняття митних декларацій митним органом).
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною четвертою статті 58 МК України установлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною п`ятою цієї ж норми, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).
Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
За обставин цієї справи між сторонами виник спір з приводу правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів, оцінку яким суд буде надавати одночасно, оскільки претензії митного органу до документів за обома поставками є ідентичними.
Системний аналіз положень статті 54 МК України свідчить на користь висновку про те, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, можуть бути лише обставини наявності передбачених законодавцем випадків, а саме: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідач вказав на: 
- невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а подані декларантом документи містили розбіжності, що мали вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, так як статтею 5 контракту від 19.08.2024 №SJEI20240819 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати. Водночас в інвойсах відсутні відомості щодо форми та термінів оплати, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані;
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;
- надані до митного оформлення прайс-листи №20240927 та №20240927-2 від 27.09.2024 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто видані продавцем лише Товариству та не відображають дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року;
- надані до митного оформлення Висновки експерта №20-26/02-2025 та №20-27/02-2025 від 13.02.2025 взято митницею до уваги, але вони не можуть слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та п. п. 56 - 60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМ від 10.09.2003 №1440;
- ненадання декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст. 53 МК України: додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту (Китай).
Оцінюючи повідомлені митним органом обставини, суд виходить з такого.
З приводу оплати за товар суд з`ясував обставини того, що статтею 3 контракту від 19.08.2024 №SJEI20240819 Сторони узгодили, що товар, який поставляється за цим Конрактом, повинен повністю відповідати стандартам, прийнятим для конкретного виду Товару в країні-виробнику Товару. Загальна кількість і асортимент Товару, що поставляється, складається з партій, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку (а.с. 73).
До митного оформлення позивач надав інвойси №SUZHOU241108 від 08.11.2024 (зворот а.с. 56) та №SUZHOU241115 від 15.11.2024 (зворот а.с. 65), в яких узгоджені умови поставки товару CPT Kharkiv, Ukraine.
За змістом Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати базис поставки CPT (англ. Carriage Paid To) (…named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.
Таким чином, згідно з узгодженими сторонами контракту умовами поставки обов`язки продавця (постачальника) вважаються виконаними після надання товару перевізнику та сплати вартості доставки товару до пункту призначення (м. Харків, Україна).
Умови поставки товару узгоджені сторонами в інвойсі, що відповідає приписам статті 3 контракту.
Листами продавця від 15.11.2024, 08.11.2024 повідомлено, що поставлений товар не підлягав ліцензуванню, страхування вантажу не здійснювалося, посередницькі послуги не залучалися, вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (а.с. 80-84, 38-42).
За таких обставин суд визнає вимоги митного органу щодо надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), неправомірними.
Суд зауважує, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №814/4204/15 зазначив, що відповідно до правил Інкотермс-2010 за умовами поставки СРТ саме продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту.
Верховний Суд у постановах від 09.05.2025 у справі №160/11936/24 та від 20.02.2025 у справі №160/33340/23 зазначив, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт та/або транспортні витрати до узгодженого пункту призначення.
З урахуванням наведеного вище, припущення відповідача щодо ймовірності понесення позивачем додаткових витрат, пов`язаних з доставкою товару, суперечать фактичним обставинам справи, не підтверджені документально, а тому не відкидаються судом як неприйнятні у досліджуваній процедурі митного оформлення імпортованого товару.
Суд також враховує те, що оплата партій товару здійснена на умовах післяплати, що узгоджується з приписами статті 5 контракту № SJEI20240819 від 19.08.2024.
Оскільки на момент здійснення митного оформлення товарів оплата за товар здійснена не була, то доводи позивача щодо відсутності підстав для витребування від ТОВ "Оптсум-Трейд" платіжних та інших бухгалтерських документів щодо оплати за товар суд визнає обґрунтованими.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №814/2172/16.
Доводи представника відповідача щодо не зазначення умови оплати партії товару в інвойсах від 08.11.2024 та від 15.11.2024 суд визнає безпідставними, оскільки такі умови визначені безпосередньо у контракті №SJEI20240819 від 19.08.2024.
Щодо наявності у розпорядженні митного органу відомостей про ухвалення рішень щодо коригування митної вартості товарів, ввезених декларантом за раніше поданими митними деклараціями, суд зазначає, що така обставина не є визначеною законом підставою для коригування митної вартості товарів.
Відомості, які містяться в базах даних ЄАІС Держмитслужби України носять допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнені цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
Наявність у цій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди вже розмитнений за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини з різноманітними контрагентами ґрунтуються на принципах автономії волі та свободи договору. При цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі ця обставина не свідчить про наявність порушень з боку декларанта, не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, а тому обставини попереднього декларування не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).
За висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Тож різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Щодо тверджень відповідача про те, що надані до митного оформлення прайс-листи №20240927 та №20240927-2 від 27.09.2024 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто видані продавцем лише ТОВ "Оптсум-Трейд", а тому не відображають дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, суд враховує висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 28.05.2019 у справі №825/1477/15-а, відповідно до якого прайс-лист є документом довільної форми, що має додатковий інформативний характер, та не є обов`язковим (виключним) документом, який підтверджує митну вартість товару.
Оцінюючи доводи відповідача щодо неналежності висновків експерта №20-26/02-2025 та №20-27/02-2025 від 13.02.2025, суд загалом погоджується з тим, що згадані висновки не є носіями доказової інформації у спірних відносинах з огляду на відсутність перекладу використаної інформації українською мовою, а також недостатність використаної інформації про окремі характеристики цінових пропозицій товарів.
Поряд з цим ця обставина не зумовлює висновку про обґрунтованість рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, адже за відсутності у відповідача належних та допустимих доказів, що з достатньою обґрунтованістю свідчили б про понесення позивачем будь-яких інших витрат, аніж ті, що включені у митну вартість товару, підстав для висновку про заниження позивачем митної вартості немає.
З приводу тверджень відповідача щодо ненадання декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст. 53 МК України, суд враховує наступне.
Щодо надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також щодо надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), представник позивача у листах, поданих до митного органу, зазначав, що у відношенні товарів, відвантажених за інвойсами №SUZHOU241108 від 08.11.2024 та №SUZHOU241115 від 15.11.2024, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався, а контрактом SJEI20240819 від 19.08.2024 не передбачено отримання платежів від третіх осіб, як і не було отримано таких платежів від третіх осіб.
Тож, як обґрунтовано стверджував декларант, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання вказаних документів до митного оформлення не вимагається.
Щодо ненадання позивачем митної декларації країни - відправника товару (Китай) суд враховує правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 09.04.2021 у справі №804/5143/16, де зазначено, що частиною другою статті 53 МК України такий документ не віднесений до обов`язкових для подання й, до того ж, не впливає на митну вартість як таку.
Враховуючи все викладене вище, а також те, що відповідач у ході проведення митного оформлення не встановив фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб тощо, суд дійшов висновку про безпідставність рішень митного органу про коригування митної вартості ввезених позивачем товарів. Доводи митного органу про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені документально.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме у такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.
Наявними у справі доказами підтверджено обставини того, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалася на документально підтверджених відомостях, що піддавалися обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору.
Як наслідок суд дійшов висновку про те, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом (ціною договору), визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення суд визнає протиправними та скасовує у зв`язку з цим, а позов - задовольняє.
Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Тобто, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.
А тому картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.02.2025 №UA401060/2025/000036 та від 14.02.2025 № UA401060/2025/000035 так само слід визнати протиправними та скасувати.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для задоволення позову у повному обсязі у спосіб, обраний позивачем.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 20 488,89 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 101).
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
У постанові від 16.03.2020 у справі №1.380.2019.001962 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого справи про оскарження рішення про коригування митної вартості товарів є справами з майновими вимогами. При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, частиною першою статті 4 цього ж Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до частини третьої цієї ж статті, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 01.01.2025 - 3028,00 грн.
Предметом спору у справі, що розглядається, є питання правомірності рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, на підставі яких позивач мав сплатити додатково ввізне мито та податок на додану вартість загалом у розмірі 1 303 674,33 грн.
Позовну заяву подано до суду в електронній формі.
Таким чином, за звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000015/2 від 15.02.2025, №UA401060/2025/000014/2 від 14.02.2025 позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 15 644,09 грн (1303674,33 грн х 1,5% х 0,8).
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
З огляду на факт задоволення позову у повному обсязі, суд стягує судові витрати позивача, що пов`язані зі сплатною судового збору, в межах належної до сплати суми у розмірі 15 644,09 грн за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.
Щодо сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування карток відмови №UA401060/2025/000036 від 15.02.2025, №UA401060/2025/000035 від 14.02.2025 суд враховує правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові 27.08.2024 у справі №120/15468/23, відповідно до якого рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами. Відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле. Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
Тож позивач помилково сплатив судовий збір за звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування карток відмови №UA401060/2025/000036 від 15.02.2025, №UA401060/2025/000035 від 14.02.2025.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням наведеного вище, суд повертає позивачу з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 4 844,80 грн.
З приводу розподілу судових витрат, що пов`язані з придбанням послуг з професійної правничої допомоги, у розмірі 50 000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У зв`язку з цим суд зауважує, що при розгляді судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Водночас склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 20.03.2025, укладений між ТОВ "Оптсум-Трейд" в особі директора Жарікова Р.О. та адвокатським бюро "Бідної Оксани Іванівни" в особі керуючого бюро Бідної Оксани Іванівни (а.с. 25-26).
Відповідно до пункту 3.1 цього Договору, розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами у додатковій угоді у фіксованому розмірі.
Додатковою угодою №2 від 17.01.2025 розмір гонорару Бюро за надання правової допомоги визначено у фіксованій сумі 50 000,00 грн (а.с. 27), факт сплати якої підтверджено платіжною інструкцією кредитового переказу коштів АТ "ОТП Банк" від 21.03.2025 (а.с. 23).
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи критерій розумності розміру адвокатських витрат, суд вважає, що визначена адвокатом сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг з урахуванням обставин складності справи та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу. 
Дослідивши подані представником позивача докази, враховуючи те, заходи щодо здобуття додаткових доказів адвокатом не вживались, натомість до позовної заяви додано лише копії документів, наявні у позивача, суд зазначає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 50000,00 грн є суттєво завищеним, таким, що не є співмірним зі складністю справи, з обсягом наданих адвокатом послуг, а сума, яка заявлена до відшкодування, не є належним чином обґрунтованою на предмет її розміру.
Враховуючи обставини складності справи та наявність усталеної судової практики в аналогічних правовідносинах, зважаючи на обставини того, що розгляд справи судом здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників, виходячи з критерію пропорційності, співмірності, суд зменшує заявлену до стягнення суму витрат на правничу допомогу з 50000,00 грн до 10000,00 грн.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" у справі №440/3825/25 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000014/2 від 14.02.2025, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000035 від 14.02.2025.
Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000015/2 від 15.02.2025, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000036 від 15.02.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 20488 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 89 коп. та співмірну частину витрат, що пов`язані з придбанням послуг з правничої допомоги, у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп., сплаченого на підставі платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 21.03.2025 №51822. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" (код ЄДРПОУ 44288748; вул. Морозова, 7, м. Харків, 61191).
Відповідач: Вінницька митниця (код ЄДРПОУ 43997544; вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.  

Суддя	 	Є.Б. Супрун