№ провадження 2-о/646/108/2026 
Справа № 646/3929/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2026 року м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого – судді Благої І.С.,
з участю секретаря судового засідання Левченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог та доводів заявника
До суду надійшла вказана заява, в якій заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.01.1983 року та диплому серії НОМЕР_2 від 30.05.1989 року..
Заява обґрунтована тим, що при зверненні до Міського центру надання послуг внутрішньо переміщеним особам м. Харкова із заявою для призначення пенсії №6250 від 20.10.2025 року його заяву було направлено до відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, від якого надійшло Рішення про відмову в призначенні пенсії №204950027671 від 27.10.2025 року, у зв`язку з тим, що доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_2 із 01.09.1986 по 01.02.1989 та періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки по батькові заявника в вищевказаних документах « ОСОБА_2 » російською мовою, що не відповідає паспортним даним на сторінці №2 « ОСОБА_3 » російською мовою. 

Рух справи
Ухвалою суду від 14.04.2026 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Участь у справі сторін та інших учасників справи
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, заяву просив задовольнити
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.
Враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності заінтересованих осіб, які будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст правовідносин
Рішенням про відмову в призначенні пенсії №204950027671 від 27.10.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_2 із 01.09.1986 по 01.02.1989 та періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки по батькові заявника в вищевказаних документах « ОСОБА_2 » російською мовою, що не відповідає паспортним даним на сторінці №2 « ОСОБА_3 » російською мовою.
Відповідно до паспорта громадянина України прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою на другій сторінці зазначено « ОСОБА_3 ». (а.с.9)
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 російською мовою « ОСОБА_4 » народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.4)
В дипломі серії НОМЕР_2 вказано, що він виданий « ОСОБА_4 » (російською мовою) про те, що він в 1986 році вступив в Рильське авіаційне технічне училище та в 1989 році закінчив повний курс вказаного училища по спеціальності технічна експлуатація наземних радіозасобів літаководіння і посадки та присвоєна кваліфікація радіотехнік.
Трудова книжна серії НОМЕР_1 від 19.01.1983 року належить російською мовою « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, написання прізвища заявника російською мовою у трудовій книжці та дипломі не відповідає написанню прізвища російською мовою у паспорті.
Встановлення факту належності трудової книжки та диплома необхідно заявнику для подальшого оформлення пенсії.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Відповідно до п.6 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Виходячи зі змісту п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.№5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.
П.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.01.1983 року та диплому серії НОМЕР_2 від 30.05.1989 року.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.01.1983 року та диплому серії НОМЕР_2 від 30.05.1989 року. 
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , оскільки факт належності документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та іншим шляхом встановлення цього факту неможливо.

Судові витрати
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.
Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.
Керуючись ст. 4-13, 19, 76, 81, 264, 265, 273, 293, 294, 315-319, 352 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву ОСОБА_1 .
Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_1 , дата заповнення 19.01.1983 року з усіма записами в трудовій книжці та диплому серія НОМЕР_2 від 30.05.1989 року. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
заінтересована особа: 
Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області, ЄРДПОУ 20453063, 88000, м.Ужгород, пл.Народна, 4

Суддя     І.С. Блага