УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року
м. Київ
справа № 202/640/24
провадження № 51-5628 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року щодо нього,
встановив:
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Виключено з мотивувальної частини вироку обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття.
Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 квітня 2025 року скасовано вирок Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, копії долучених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, у зв`язку із тим, що оскаржуване судове рішення не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому, за приписами частини 3 вказаної норми, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
З огляду положення ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках прямо визначених законом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Враховуючи, що вирок Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року скасований постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 квітня 2025 року, а тому вказаний вирок не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд  
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року щодо нього. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1   ОСОБА_2 ОСОБА_3