ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/330/26 Справа № 199/4558/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Негробов Олександр Вікторович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 199/4558/25 за розглядом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна страхова компанія “Оранта” та заяви Приватного акціонерного товариства “Юрія” про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна страхова компанія “Оранта” на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 20 червня 2025 року, та апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства “Юрія” на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 06 жовтня 2025 року, у складі судді Богун О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна страхова компанія “Оранта”, Приватного акціонерного товариства “Юрія”, третя особа — ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, –

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра знаходилася вищевказана цивільна справа.
Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 20 червня 2025 року, з урахуванням ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2025 року про виправлення описки у заочному рішенні суду від 20 червня 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта», ПАТ «Юрія», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі: 53 666,63 грн - недоплачена частка страхового відшкодування; 9 316,49 грн - пеня за період з 10 червня 2024 року по 05 лютого 2025 року включно; 5 242,03 грн - інфляційні збитки за період з 10 червня 2024 року по 05 лютого 2025 року включно; 1 060,57 грн — 3% річних за період з 10 червня 2024 року по 05 лютого 2025 року, а загалом - 69 285,72 грн.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» та ПАТ «Юрія» солідарно на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 31 798,04 грн.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» та ПАТ «Юрія» на користь ОСОБА_1 солідарно суму сплаченого судового збору 968,96 грн (а.с.58-61,65,66 Том І). 
Додатковим рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2025 року доповнено рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 червня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта», ПАТ «Юрія», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.
Стягнуто з ПАТ «Юрія» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн; витрат на проведення рецензування звітів про оцінку у розмірі 10 000 грн; витрат на проведення експертизи у розмірі 5800 грн про порційно до задоволених вимог (а.с.76,77 Том І).
Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції, ПАТ “НАСК “Оранта” подало апеляційну скаргу, до якої приєдналось відповідною заявою ПАТ “Юрія”, яке, в свою чергу, не погодившись із додатковим рішення суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року апеляційну скаргу ПАТ “НАСК “Оранта” та заяву ПАТ “Юрія” про приєднання до апеляційної скарги ПАТ “НАСК “Оранта” — задоволено частково.
Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 20 червня 2025 року, виправлене ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 вересня 2025 року —  скасовано в частині вимог щодо матеріальних збитків у розмірі 31 798,04 грн і судових витрат у справі, та ухвалено нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 , до ПАТ “НАСК “Оранта”, ПАТ “Юрія”, третя особа — ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків у розмірі 31 798,04 грн — задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ “Юрія” на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 31 798,04 грн.
В частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 31 798,04 грн з ПАТ “НАСК “Оранта” - відмовлено.
Стягнуто з ПАТ “НАСК “Оранта” на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Стягнуто з ПАТ “Юрія” на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 484,48 грн.
В іншій частині заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 20 червня 2025 року, виправлене ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 вересня 2025 року — залишено без змін (а.с.39-47 Том ІІ).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року апеляційну скаргу ПАТ “Юрія” — задоволено частково.
Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 06 жовтня 2025 року —  скасовано та ухвалено нове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення — задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ “Юрія” на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Стягнуто з ПАТ “НАСК “Оранта” на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн, витрати на проведення рецензування звітів про оцінку у розмірі 10 000 грн, витрати на проведення експертизи у розмірі 5 800 грн, а всього — 30 800 грн (а.с.34-38 Том ІІ).
27 квітня 2026 року ОСОБА_1 через свого представника — адвоката Негробова О.В. подав в порядку ст. 141, 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи це тим, що, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не зменшуючи розмір збитків, завданих з боку відповідачів позивачеві, перерозподіливши суму таких збитків між ними, а в іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишивши без змін, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат ОСОБА_1 у вигляді витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, яку позивач отримав в процесі апеляційного провадження та про що ним заявлялось у відзиві на апеляційну скаргу, поданому 110 березня 2026 року. До заяви заявником подано письмові докази витрат позивача при розгляді апеляційної скарги на суму 12000 грн, тому заявник просить покласти на відповідачів судові витрати, пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції у зазначеному розмірі, понесені ОСОБА_1 .
У квітня 2026 року ПАТ “НАСК “Оранта” в системі “Електронний суд” подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 2 000 грн, де зазначає про врахування при розгляді цієї заяви ОСОБА_1 апеляційним судом вже стягнутих з ПАТ “НАСК “Оранта” та ПАТ “Юрія” витрат на правову допомогу в суді першої інстанції на користь позивача у розмірі 30 000 грн. При цьому, за твердженнями відповідача, сторона позивача ще заявляє про витрати в апеляційній інстанції у розмірі 12 000 грн, що загалом становить 42 000 грн та є неспівмірним з характером правовідносин, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (а.с.64,65 Том ІІ).
У травні 2026 року ПАТ “Юрія” в системі “Електронний суд” подало клопотання про зменшення витрати на оплату правничої допомоги, де просило зменшити витрати до 1 000 грн, посилаючись на те, що наявні в матеріалах докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат у зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведеним та документально обґрунтованим, а і відповідати критеріям розумності, необхідності таких витрат, у відповідності до усталеної судової практики.
Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат і надані заявником документи, врахувавши клопотання відповідачів про зменшення таких витрат позивача, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для повного задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, з огляду на наступне.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегією суддів встановлено, що у відзиві на апеляційні скарги відповідачів, поданому ним у березні 2026 року, позивач у справі заявляв про те, що планує понести витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 12 000 грн. В подальшому на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України стороною позивача будуть надані обсяги правової допомоги адвокатом та відомості про їх вартість.
Так, в підтвердження повноважень та визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката до заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 адвокатом Негробовим О.В. зокрема у Дніпровському апеляційному суді, додаткову угоду №1 від 24 жовтня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 18 червня 2024 року, де у п. 2 угоди зазначено, що в разі апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, клієнт сплачує адвокату частку гонорару у розмірі 12 000 грн, акт приймання-передачі наданих правничих послуг до договору про надання правничої допомоги від 18 червня 2024 року та додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 18 червня 2024 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №17 від 23 квітня 2026 року на суму оплати ОСОБА_1 12 000 грн на користь адвоката Негробова О.В. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Колегія суддів враховує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі №379/1418/18, від 13 грудня 2022 року по справі №695/2483/20.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, від 02 грудня 2020 року по справі №317/1209/19, від 22 січня 2021 року по справі №925/1137/19, від 03 лютого 2021 року по справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року по справі №753/1203/18, від 21 грудня 2022 року по справі №357/9210/18.
Учасник справи повинен деталізувати опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення/визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Зазначення в акті приймання-передачі наданих послуг переліку наданих послуг та фіксований розмір гонорару адвоката є належним розрахунком/детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Наведена правова позиція узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі №922/1964/21.
У разі подання стороною заяви про надання доказів правничих витрат у 5-денний строк за ч.8 ст.141 ЦПК — суд позбавлений можливості розглядати питання розподілу витрат на професійну правову допомогу до закінчення цього строку і повинен враховувати докази, подані у цей період (постанова ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21). Докази, які підтверджують розмір судових витрат, повинні подаватися до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови попереднього повідомлення суду про такий намір.
Подібна позиція також сформульована у додатковій постанові ВП ВС від 18 січня 2024 року у справі №9901/459/21 та містить такий висновок: у разі зазначення заявником що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду виключає порушення статті, якою передбачена необхідність наявності поважних причин не подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів.
У додатковій постанові від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 ВП ВС підтвердила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має права втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Також колегія суддів визнала допустимим обґрунтоване зазначення в акті виконаних робіт лише вартості всього обсягу виконаної роботи, без прив`язки такої роботи до її погодинної або фіксованої вартості (постанова ВС від 23 січня 2025 року у справі №240/32993/23).
Частинами 4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено,що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Колегія суддів доходить висновку, що витрати позивача, які він поніс при розгляді справи апеляційною інстанцією, є співмірними з наданими послугами та повністю підтвердженими, що узгоджується з матеріалами справи, а заява про ухвалення додаткового рішення подана заявником у строк, визначений ч.8 ст. 141 ЦПК України.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом. Проте цей розсуд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК. Ці критерії суд застосовує за наявності доказів, що надані стороною, яка вказує на неспівмірність витрат (постанова КГС від 13 червня 2019 року у справі №922/1350/18). 
Колегія суддів відзначає, що ані ПАТ “НАСК “Оранта”, ані ТОВ “Юрія” не надали будь-яких доказів щодо неспівмірності заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, враховуючи надання позивачем усіх належних доказів з визначенням як переліку робіт, так і встановленням чіткої суми гонорару адвоката у додатковій угоді, що, за наведеною вище судовою практикою, не передбачає втручання у правовідносини між адвокатом та клієнтом.
Посилання відповідача ПАТ “НАСК “Оранта” на вже стягнуті суми витрат позивача на правничу допомогу судовими рішеннями апеляційної інстанції колегія суддів відхиляє, адже зазначена сума у 42 000 грн не відповідає дійсності, враховуючи стягнення з цього відповідача постановою апеляційного суду лише 15 000 грн витрат позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Також обома відповідачами не обґрунтований заявлений ними зменшений розмір витрат позивача в апеляційній інстанції, де просили зменшити витрати позивача до 1 000 грн та 2 000 грн, відтак, колегія суддів такі доводи відповідачів відкидає.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в Дніпровському апеляційному суді на суму 12000 грн, що на переконання колегії суддів буде співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на відповідачів у рівних частинах, тобто, по 6 000 грн на кожного, враховуючи результати розгляду їх апеляційних скарг та відсутність факту зменшення розміру збитків, які поніс позивач з боку відповідачів, в розумінні ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 133-141, 270 ЦПК України, колегія суддів, –

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Негробов Олександр Вікторович про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 199/4558/25  — задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “Юрія”, ЄДРПОУ 00447853, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у Дніпровському апеляційному суді у розмірі 6 000 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна страхова компанія “Оранта”, ЄДРПОУ 00034186, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у Дніпровському апеляційному суді у розмірі 6 000 грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Повний текст додаткової постанови складено “20” травня 2026 року.

Головуючий:        В.С. Городнича 
Судді:          М.Ю.Петешенкова

М.О. Макаров