Справа №597/349/26
Провадження №2/597/352/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.
за участі секретаря судового засідання Николайчук З.М. 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом  ОСОБА_1 , який діє в інтересах  ОСОБА_2 , до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5  про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,
У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, у якій просив визначити частку ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в спільному сумісному майні в розмірі 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6122087800:01:001:0234, площею 1,644 га, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, з кадастровим номером 6122087800:01:001:0234, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Острава-Поруба Чеської Республіки.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з частини земельної ділянки, кадастровий номер 6122087800:01:001:0234, площею 1,644 га, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 12.09.2014 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9991689792025 від 30.12.2025 року, земельна ділянка кадастровий номер 6122087800:01:001:0234, яка розташована на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 . Згідно даних Заліщицької державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 заведено спадкову справу за №20/2024 на підставі заяв про відмову від спадщини: від імені дочки спадкодавиці – ОСОБА_3 за №37, від імені матері спадкодавиці – ОСОБА_4 за №38, та від імені чоловіка спадкодавця – ОСОБА_5 за №39. Заповіту спадкодавець не складала. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно довідки Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №29 від 15 вересня 2025 року на день смерті ОСОБА_6 з нею проживали та були зареєстровані: дочка – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6 на частину земельної ділянки, кадастровий номер 6122087800:01:001:0234, площею 1,644 га, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачці відмовлено, оскільки неможливо визначити, яка саме частка у праві власності належала спадкодавиці. В зв`язку з цим позивачці рекомендовано звернутися в суд для визначення частки нерухомого майна померлої та вирішення питання визнання права власності на спадкове майно.

ІІ.Заяви (клопотання) учасників справи

21.05.2026 року до початку розгляду справи по суті представник позивачки ОСОБА_2 – ОСОБА_1 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині відмови від позовної вимоги щодо визначення частки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в спільному сумісному майні в розмірі 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6122087800:01:001:0234, площею 1,644 га, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, та подав змінену позовну заяву в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. 
Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечують.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11.03.2026 року суддя Шевчук В.М. прийняла до свого провадження цивільну справу та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що змінена позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно даних паспорта громадянина України № НОМЕР_3 від 11.04.2019 року, орган що видав 6115, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07.10.1993 року батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 10.10.2010 року ОСОБА_11 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 10.10.2010 року у Солоненській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис 9. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 11.11.2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 11.11.2011 року у Солоненській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис 6. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 12 лютого 2024 р. 
Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 12.09.2014 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9991689792025 від 30.12.2025 року, земельна ділянка, кадастровий номер 6122087800:01:001:0234, яка розташована на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 . 
Згідно витягу №НВ-9991689792025 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 30.12.2025 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6122087800:01:001:0234 становить 14029 гривень 15 копійок. 
Згідно даних Заліщицької державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 заведено спадкову справу за №20/2024 на підставі заяв про відмову від спадщини: від імені дочки спадкодавиці – ОСОБА_3 за №37, від імені матері спадкодавиці – ОСОБА_4 за №38, та від імені чоловіка спадкодавиці – ОСОБА_5 за №39. Заповіту спадкодавець не складала. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 
Згідно довідки Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №29 від 15 вересня 2025 року на день смерті ОСОБА_6 з нею проживали та були зареєстровані: дочка – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи, що ОСОБА_2 за життя прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6 , що стверджується вищевказаними належними та допустимими доказами, після її смерті відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно, яке складається з частини земельної ділянки, кадастровий номер 6122087800:01:001:0234, площею 1,644 га, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. 
Позивачка, будучи дочкою ОСОБА_6 та спадкоємицею за законом після її смерті, прийняла її, постійно проживаючи з матір`ю на час її смерті, що узгоджується з приписами ч.3 ст.1268 ЦК України.
Позивачка звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6 на частину земельної ділянки, кадастровий номер 6122087800:01:001:0234, площею 1,644 га, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Однак, листом від 06.09.2023 року №471/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачці відмовлено, оскільки неможливо визначити, яка саме частка у праві власності належала спадкодавцю. В зв`язку з цим позивачці рекомендовано звернутися в суд для визначення частки нерухомого майна померлої та вирішення питання визнання права власності на спадкове майно
Тому іншого способу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 , окрім звернення до суду, у позивачки немає.

V. Оцінка суду

Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно зі ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом.
Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено пра вових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
При цьому, у своїй постанові по справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачкою ОСОБА_3 суперечить вимогам закону. 
За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що змінені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні її спадкових справ, а тому змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_14 , відтак ОСОБА_2 має право на спадкування частини її майна.

VI. Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 197-200, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272-273,  ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 1216-1218,  1220-1223, 1225,  1233-1236, 1241, 1258, 1261, 1268,1269, 1270, 1273,  1275,  1286, 1296-1297 Цивільного кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

Змінений позов  ОСОБА_1 , який діє в інтересах  ОСОБА_2 , до  ОСОБА_3  про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити повністю.
Визнати за  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , жителькою АДРЕСА_1 , як спадкоємицею за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що знаходиться на території Солоненської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, з кадастровим номером 6122087800:01:001:0234.
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 25.05.2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя В.М.ШЕВЧУК