СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/2129/25
Провадження № 2/306/226/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року    м. Свалява 

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді   Уліганинця П.І.
за участю: секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Свалявської міської ради, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору: Свалявська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,- 

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з названим позовом мотивуючи його тим, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також сестрою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , який тривалий час проживає на території Російської Федерації, але надіслав після відкриття спадщини на адресу Свалявської Державної нотаріальної контори нотаріальну відмову від прийняття спадщини за покійною матір`ю, а саме житловий будинок у АДРЕСА_1 . Зазначає, що у Свалявської ДНК відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів у позивача на спадкове майно, а у позивача відсутні інші можливості для реалізації особистих прав на спадкування за покійною матір`ю, ніж звернення до суду з відповідним позовом про визнання право власності на майно у порядку спадкування за законом. Тому просить суд, визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок 1978 року побудови, загальною площею 70,00 м. кв., житловою площею 44.0 м.кв., що знаходиться у АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники в судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. (а.с. 57-58).
Представник відповідача Свалявської міської ради та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. (а.с.55,56,60,62).
Представник Свалявської державної нотаріальної контори подала заяву про розгляд справи у її відсутності, задоволення позовних вимог залишила на розсуд суду. (а.с. 38).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , видане Генеральним Консульством СРСР у місті Познань, 15.09.1982 року, актовий запис № 178. (а.с.25).
Після реєстрації шлюбу, позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", згдно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , що видано Відділом РАЦС Воловецької РДА 19.04.1993 року, актовий запис № 13.(а.с.21).
Як убачається з свідоцтв про смерть, серія НОМЕР_3 , що видане 10.07.2020 року Свалявським районним Відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 115, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .; серія НОМЕР_4 , що видане 05.01.2017 року Свалявським районним Відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №3, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .; серія НОМЕР_5 , що видане 10.09.2014 року Відділом ДРАЦС Свалявського районного управління юстиції Закарпатській області, актовий запис №3, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с. 13, 23, 24).
ОСОБА_3 нзаявив відмову від прийняття спадщини за покійною матір`ю, яка засвідчена 08.12.2020 року, приватним нотаріусом міста Нижньовартівськ, Ханти-мансійського автономного округу Югра Російської Федерації, № 86 АА 2539215, з відповідним перекладом на українську мову. (а.с.11 12).
Свалявською ДНК було заведено спадкову справу № 67036636 від 05.01.2021 року, номер у нотаріуса 2/2021, спадкодавець ОСОБА_4 . (а.с.10).
Відповідно до довідки, що видана Центром надання адміністративних послуг Свалявської міської ради Закарпатської області від 30.10.2025 року № 06-12/793 у житловому будинку у АДРЕСА_1 були зареєстровані мати позивачки ОСОБА_4 та брат ОСОБА_3 .(а.с.16).
Згідно відомостей Відділу містобудування та архітектури Свалявської міської ради Закарпатської області від 30.10.2025 року № 52/01-22 право власності на житловий будинок 1978 року побудови, загальною площею 70,00 м. кв., житловою площею 44.0 м.кв. у АДРЕСА_1 та на земельну ділянку не зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.(а.с.14).
Головою дворогосподарства станом на 1991 рік є ОСОБА_5 . (а.с.16).
Згідно довідки, що видана КУП «Свалявське міське бюро технічної інвентаризації» № 190 від 21.10.2025 року право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 на підставі рішення Сусківської сільської ради № 189 від 11.07.1979 року на паперових носіях не зареєстрований згідно архівних даних та реєстрових книг КУП «Свалявське міське бюро технічної інвентаризації».(а.с.17).
Відповідно до довідки, що складена ФОП ОСОБА_10 від 20.10.2025 року вартість житлового будинку 1978 року побудови, загальною площею 70,00 м. кв., житловою площею 44.0 м.кв. у АДРЕСА_1 за цінами станом на 2025 рік складає 105455,00 (Сто п`ять тисяч чотириста п`ятдесят пять гривень 00 коп.) (а.с.15).
За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).
В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. 
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.
Керуючись ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 392, 1216, 1218, 1223, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Свалявської міської ради, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору: Свалявська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом — задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок 1978 року побудови, загальною площею 70,00 кв.м., житловою площею 44.0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
26.05.2026 року.