Справа № 214/6153/21
2/214/440/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
20 травня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Ковтун Н.Г.,
за участю:
секретаря судового засідання – Фартушної Є.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , уточнивши який, просить: 
-визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на : трикімнатну квартиру, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на : однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , скасувавши право власності ОСОБА_1 .
В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила наступне. З 20 червня 2003 року вона, ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2018 року шлюб між ними розірвано. Протягом двох років, на різних умовах, пропонувала колишньому чоловіку розподілити спільне сумісне майно, але останній добровільної згоди на поділ майна не дає. Під час подружнього життя, ними було придбано наступне майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.90).
16 травня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 подана до суду зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, яка ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року прийнята судом та об`єднана в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.
22 жовтня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 подана уточнена зустрічна позовна заява. 
13 січня 2026 року позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 подана уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року прийнято уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, закрито підготовче судове засідання та призначенням справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, до судового розгляду.
Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року за заявою представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , зустрічний позов залишено без розгляду. 
У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подала заяву, згідно якої просить справу розглядати за відсутності сторони первісного позивача. При цьому зазначила, що наполягає на задоволенні позовних вимог, викладених в останньому уточненому позові. Просить не стягувати з відповідача судові витрати у справі. 
В судове засідання відповідач не з`явився, представник відповідача подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_3 в останній редакції визнає.  
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 20 червня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом (а.с. 11). Шлюб розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року (а.с.12). 
В період перебування в шлюбі, сторони по справі придбали: 
-трикімнатну квартиру, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 
-однокімнатну квартиру, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
-однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; 
-житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; 
-автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Вищезазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються інформацією, сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» (а.с.13-14, 15, 16), свідоцтвом про реєстрацію (а.с.114).
Позивач ОСОБА_3 18 липня 2023 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , на підставі чого після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.88).
Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЦК України, СК України.
В силу положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 368 ЦК України право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного набутого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. 
Відповідно до пункту 30 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.
За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності повинно беззастережно дотримуватися подружжям.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.
Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц,провадження № 14-325цс18.
Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Судом встановлено, що нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; однокімнатна квартира, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , придбане сторонами за час шлюбу, а тому хоча й зареєстроване на праві власності на ім`я ОСОБА_2 , однак у відповідності до вимог ст. 60 СК України, є їх спільною сумісною власністю.
Судом встановлено, що нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , придбана сторонами за час шлюбу, а тому хоча й зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 , однак у відповідності до вимог ст. 60 СК України, є їх спільною сумісною власністю.
Судом встановлено, що рухоме майно - автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , придбано сторонами під час шлюбу, а тому хоча й зареєстроване на праві власності на ім`я ОСОБА_1 , однак у відповідності до вимог ст. 60 СК України, є їх спільною сумісною власністю.
Судом встановлено, що відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на підставі приватної вланості належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 .
Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.
Суд, дослідивши запропонований позивачкою спосіб поділу переліченого вище нерухомого та рухомого спільного сумісного майна, з яким погодився відповідач, шляхом подання його представником заяви про визнання позову, враховуючи вимоги ст. 206 ЦПК України, встановив, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль ЗАЗ , модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , скасувавши право власності ОСОБА_1 , суд зауважує, що сам по собі факт визнання права власності за іншою особою логічно скасовує право власності попереднього власника, а тому вимога щодо скасування права власності на автомобіль ОСОБА_1 не підлягає окремому вирішенню.
Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання сторін про стягнення судових витрат. Відтак, витрати з останніх не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 68-71 СК України, ст. ст. 328, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна - задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_2 наступне майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на : трикімнатну квартиру, загальною площею 68 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на : однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з господарчими спорудами загальною площею 64,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль ЗАЗ, модель 110558-44, білого кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Судові витрати залишити за сторонами. 
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя    Н.Г. Ковтун