ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2026 Справа № 914/3481/25 
Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши матеріали 
заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Власт-2015”, м. Дніпро
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/3481/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Власт-2015”, м. Дніпро
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІСОПТ”, м. Львів
про стягнення заборгованості за договором перевезення у розмірі 735 171,38 грн

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ПРОЦЕС.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Власт-2015” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІСОПТ” про стягнення заборгованості за договором перевезення від 18.07.2025 у розмірі 735 171,38 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2025, справу №914/3481/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П. 
Рішенням суду від 22.04.2026 у справі №914/23481/25 позов задоволено повністю, стягнуто з стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІСОПТ" (79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Шпитальна б. 9 оф.10, код ЄДРПОУ 44462524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Власт-2015" (49019, місто Дніпро, вул. Квітки Основ`яненко б. 17, код ЄДРПОУ 43378641) кошти у розмірі 735 171,38 грн.: основна заборгованість 654 841,20; пеню у розмірі 43 380,99 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1 964,52 грн.; 25% річних у розмірі 34 984,67 грн та 11 027,56 грн. судового збору. 
30.04.2026 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№1982/26), у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на свою користь 25 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про розгляд заяви по суті. 

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.
Аргументи позивача (заявника).
У заяві (вх.№1982/26 від 30.04.2026) про ухвалення додаткового рішення позивач повідомляє про те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 22.04.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Власт-2015" було задоволено повністю та не вирішено питання щодо відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із залученням ним до розгляду справи адвоката, який надавав останньому професійну правничу (правову) допомогу під час розгляду цієї справи. Відтак, позивач просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІСОПТ" на свою користь 25 000,00 грн судових витрат, понесених на професійну правову допомогу під час розгляду справи №914/3481/25.

Аргументи відповідача. 
Відповідач своїм правом на подання заперечень щодо заяви не скористався та останніх не подав, хоча належним чином був повідомлений про надходження заяви позивача, про що свідчить квитанція про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету відповідача від 29.04.2026.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ОЦІНКА СУДУ.
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/3481/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Власт-2015” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІСОПТ” про стягнення заборгованості за договором перевезення від 18.07.2025 у розмірі 735 171,38 грн. 
Представництво інтересів позивача у судовому провадженні здійснювалося на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2025 року № 01/11-25, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Власт-2015" та Адвокатським об`єднанням «Правник».
Сплату винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги, передбачено безпосередньо у договорі б/н від 01.11.2025р. В якості доказів витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 25 000 грн., позивач долучив наступні документи:
1. Копію договору б/н від 01.11.2025р.
2. Копію акту приймання - передачі наданих послуг від 28.04.2026р. до договору від 01.11.2025р.
Відповідно до п. 2 акту приймання - передачі наданих послуг, вартість послуг становить - 25 000,00 грн.
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:
1) за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);
2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт.
Як встановлено судом, вартість наданої позивачу правової допомоги складає 25 000,00 грн. відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг від 28.04.2026. 
Отже доданими до цієї заяви доказами на підтвердження наданої позивачеві правничої та наявними в матеріалах справи доказами підтверджується надання правничої допомоги позивачеві.
Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено щодо конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення – визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У той же час, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 ч. 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 року зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, у постанові від 05.10.2021 року у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 року У справі №910/429/21 та від 11.11.2022 року У справі №909/50/22.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно, пунктом другим частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
З огляду на наведене вище, суд приходить до переконання про те, що заяву позивача про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу у справі №914/3481/25 у розмірі 25 000,00 грн. слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.4, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 124, 126, 129, 221, 233, 236, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Власт-2015" (вх. 1982/26 від 30.04.2026) про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІСОПТ" (79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Шпитальна б. 9 оф.10, код ЄДРПОУ 44462524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Власт-2015" (49019, місто Дніпро, вул. Квітки Основ`яненко б. 17, код ЄДРПОУ 43378641) 25 000,00 грн судових витрат на професійну правову допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи №914/3481/25.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гоменюк З.П.