Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Справа№640/18954/22 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 
до Служби безпеки України 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Драгомірову Олену Миколаївну, 1 листопада 2022 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії Служби безпеки України, які виразились у відмові позивачу нарахувати та виплатити за період з 1 січня 2016 року по 1 березня 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців – січень 2008 року;
- зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплати позивачу за період з 1 грудня 2016 року по 1 березня 2018 року (включно) із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати суду відзив на позовну заяву.
13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (надалі – Закон № 2825-ІХ), який набрав чинності 15 грудня 2022 року, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ (в редакції, чинній з 26 вересня 2024 року) (надалі – Закон № 2825-ІХ), з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863-ІХ, але не розподілені між суддями […], передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами […] у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. […].
На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/18954/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.
27 березня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу справу між суддями, справу № 640/18954/22 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Волгіній Н.П.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 1 квітня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву; запропоновано сторонам надати суду пояснення щодо актуальності спору; зобов`язати відповідача надати суду додаткові докази по справі.
14 квітня 2025 року Донецьким окружним адміністративним судом отримано від Служби безпеки України додаткові докази по справі, а також заяву, у якій зазначено, що відзив на позов був направлений відповідачем у встановлений процесуальний строк до Окружного адміністративного суду м. Києва.
Разом із цим матеріали адміністративної справи не містять відзиву на позові від Служби безпеки України.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.
Позивач проходив службу у Службі безпеки України, на теперішній час виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 
У період з 1 січня 2016 року по 1 березня 2018 року нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалось не в повному розмірі, зокрема не в повному розмірі нараховувалася та сплачувалась індексація грошового забезпечення.
Представник позивача звернулась із заявою до відповідача з проханням нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Листом від 28 вересня 2022 року (вих. № 21/3/1-Д-150/5) відповідач повідомив, що у зв`язку із відсутністю фінансової можливості індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.
Позивач вважає, що відмова відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період порушує його право на отримання належного грошового забезпечення, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Посилається на постанови Верховного Суду у постановах від 19 травня 2022 року по справі № 380/11904/21, від 28 червня 2022 року по справі № 420/4841/21 (а.с. 1-5).

Як зазначене вище, матеріали справи не містять відзиву на позові від відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 9 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів із врахуванням наведених вище приписів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ), є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 1 лютого 20217 року (а.с. 6-9).
Відповідач, Служба безпеки України (надалі – відповідач, СБ України), код ЄДРПОУ 00034074, зареєстроване місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 29).
Згідно з довідкою служби мобілізації та територіальної оборони СБ України від 4 лютого 2022 року № 12/Р-67/47, ОСОБА_1 у період 26 липня 1993 року по 31 грудня 2021 року проходив військову службу в органах СБ України на посадах осіб сержантського та старшинського складу (наказ СБ України від 26 липня 1993 року № 412-ос). Відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України наказом ГУ ВБ СБ України від 29 грудня 2021 року № 125-ОС/дск майстер-сержант ОСОБА_1 звільнений з військової служби за п.п. «а» п. 61 п.п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас СБ України. Із списків особового складу виключений з 31 грудня 2021 року (а.с. 12).
Як вбачається з довідки від 8 квітня 2025 року (вих. № 21/2-1228), виданої фінансово-економічним управлінням СБ України, індексація грошових доходів ОСОБА_1 фінансово-економічним управлінням СБ України за період проходження військової служби з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась (а.с. 31).
Зазначене підтверджується довідкою від 8 квітня 2025 року (вих. № 21/2-1229), виданою фінансово-економічним управлінням СБ України, про основні та додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (а.с. 32).
Представник позивача, адвокат О.Драгомирова, звернулась до відповідача із заявою щодо виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 29 грудня 2021 року 13 застосуванням базового місяця – січень 2008 року та березень 2018 року (а.с. 10).
Листом від 28 вересня 2022 року (вих. № 21/3/1-Д-150/5) фінансово-економічне управління СБ України у відповідь на запит адвоката О.Драгомировій повідомило, що за період з січня 2016 року по лютий 2018 року у межах наявного фінансового ресурсу виплати індексації військовослужбовцям у СБ України можливості не було. Відповідно роз`яснення Міністерства соціальної політики України (зокрема від 8 серпня 2017 року № 78/0/66-17) механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди не має. Щодо визначення базового місяці для проведення індексації повідомлено, що після змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», базовим місяцем для нарахування індексації став місяць підвищення посадового окладу (тобто, з 15 грудня 2015 року). Водночас до набуття зазначених змін, місяць, в якому відбулось підвищення грошових доходів населення (в тому числі збільшення розмірів складових грошового забезпечення), вважався базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення (а.с. 10).
Будучи не згодним із не нарахуванням та не виплатою йому індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням в якості базового місяця (місяця підвищення доходів) січня 2008 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Відповідно до положень ст.ст. 1 - 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
В силу абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення здійснюється згідно із Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі - Порядок № 1078).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У ст. 4 Закону № 1282-XII зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (до 1 січня 2016 року), 103 відсотка (після 1 січня 2016 року). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. […].
Частиною 1 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року - 101 відсоток).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.
За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Згідно із абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Порядок визначення суми індексації протягом спірного періоду регулювався абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 (з 15 березня 2018 року врегульований абз. 5 цього ж пункту з тотожнім змістом), згідно якого сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (надалі - Постанова № 1013), яка набрала чинності 15 грудня 2015 року.
Згідно з п. 6 цієї постанови вона застосовується з 1 грудня 2015 року.
Отже, з 1 грудня 2015 року п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції (в редакції, аналогічній абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 до внесення змін постановою 1013.
Відповідно до редакції абз. 1 п. 5 Порядку № 1078, яка чинна з 1 грудня 2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Абзацом 4 п. 5 Порядку № 1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз. 5 п. 5 Порядку № 1078).
Згідно з абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), […] до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.
Пунктами 1, 3 Постанови № 1013, крім іншого, встановлено, що:
- підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;
- підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;
- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;
- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;
- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078.
Таким чином, з 1 грудня 2015 року Постановою № 1013 були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Крім цього, вказана постанова передбачала підвищення розмірів посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також перегляд постійний додаткових виплат, щоб розмір такого підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. Зазначене мало на меті «обнуління» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою № 1013.
Проаналізувавши наведені приписи Постанови № 1013, суд висновує, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати тим працівникам/службовцям, яким були підвищені оклади/тарифні ставки з 1 грудня 2015 року.
При цьому Постановою № 1013 не встановлені підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а тому січень 2016 року не можна вважати місяцем підвищення доходу (місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)), з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення позивача.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 березня 2023 року по справі № 620/7687/21 (п. 58) та у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 380/1730/22 (п. 62).
Згідно із редакцією Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою № 1013):
- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абз. 1 п. 5);
- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення (абз. 2 п. 5);
- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (п. 10-2).
Порівняльний аналіз наведених приписів свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою № 1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їх прийняття, переведення чи виходу на роботу.
Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття базовий місяць і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації всіх працівників.
При цьому з 1 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується термін «місяць підвищення доходу» (місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій, […]). Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати/доходу визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
Отже, з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати/доходу за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.
Зазначене відрізняє поняття «місяць підвищення доходу» та «базовий місяць», так як визначення останнього залежало також від зростання заробітної плати за рахунок будь-якої з її постійних складових.
Системне тлумачення приписів Постанови № 1013 у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до п.п. 5, 10-2 Порядку № 1078, дає підстави для висновку, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу у періоди, починаючи з 1 грудня 2015 року, належало переглянути базовий місяць, визначений за правилами, що діяли до цієї дати, визначивши при цьому місяць підвищення доходу позивача (тобто, місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, яку займав позивач).
На час існування спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка була чинною з 1 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно.
Таким чином, саме січень 2008 року є місяцем, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача у період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року по справі № 400/1118/21, від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21, від 30 березня 2023 року по справі № 380/16409/21, від 4 квітня 2023 року по справі № 300/5628/21 та інших.
Як встановлено судом, СБ України, в якій проходив службу позивач, у період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексація його грошового забезпечення із врахуванням в якості базового місяця січня 2008 року - не здійснювалась.
Беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені судом обставини, суд висновує, що відповідачем протиправно не здійснювалась індексація грошового забезпечення позивача за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із врахуванням в якості базового місяця січня 2008 року.
Як наслідок, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності СБ України, яка виразилась у не проведенні у період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із врахуванням в якості місяця підвищення доходу січня 2008 року.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу за період з 1 січня 2016 року по 1 березня 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, - суд виходить з такого.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: […] 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Керуючись наведеним вище, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням місяця підвищення доходів - січень 2008 року, також підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненим від сплати судового збору.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Служби безпеки України (код ЄДРПОУ 00034074, зареєстроване місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із врахуванням в якості місяця підвищення доходу січня 2008 року.
Зобов`язати Службу безпеки України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (включно) із застосуванням в якості місяця підвищення доходу для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна