Справа №511/3702/24
Провадження №2-о/504/86/26

Доброславський районний суд Одеської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22.06.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенко В.К.,
секретаря- Ориник М.В.,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, с-ще. Доброслав, справу за заявою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за участі заінтересованої особи Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, - 
ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, якою просила суд встановити юридичний факт постійного проживання за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Новокрасне, ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті спадкодавця.
Заявник стверджує, що вона є донькою ОСОБА_2 .
Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після його смерті відкрилась спадщина, яку, як стверджує заявниця, вона прийняла, оскільки проживала зі спадкодавцем на момент смерті та доглядала хворого батька.
Заявниця зазначає, що має фактичне місце реєстраційного обліку в сщ. Чорноморське Одеського району.
Інших спадкоємців першої черги за законом та заповітом померлий не має. 
В судовому засіданні заявниця доводи заяви повністю підтримала, просила заяву задовольнити.
Заінтересована особа сповіщена електронною поштою про дату, час та місце розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:
Судом встановлено, що заявниця є донькою ОСОБА_2 .
Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла заявниця оскільки проживала зі спадкодавцем на момент смерті та доглядала хворого батька, що вбачається зі змісту довідки Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 18.06.2026 року № 232/02-11.
Заявниця зазначає, що має фактичне місце реєстраційного обліку в сщ. Чорноморське Одеського району.
Інших спадкоємців першої черги за законом та заповітом померлий не має. 
Релевантні джерела права та правова позиція суду:
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
З урахуванням вказаного, суд дійшов до висновку про необхідність встановлення факту постійного проживання за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Новокрасне, ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті спадкодавця, оскільки встановлення цього факту необхідне для вирішення спадкових прав.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 29, 1216-1218, ст. 1220, 1258, 1268 ЦК України, статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за участі заінтересованої особи Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, – задовольнити.
Встановити юридичний факт постійного проживання за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Новокрасне, ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті спадкодавця.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя 	В. К. Барвенко