Провадження № 2/582/381/25

Справа № 582/1637/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2026 р. 

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Жмурченка В. Д., за участю секретаря судового засідання Коваль В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту із земельних ділянок,
У С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом та просить ухвалити рішення, яким зняти арешт з належних йому на праві власності земельних ділянок:
- кадастровий номер: 5923555600:02:002:0075 площею 2,2870 га,
- кадастровий номер: 5923555600:02:002:0282 площею 2,2739 га,
- кадастровий номер: 5923555600:01:001:0405 площею 2,2293 га,
- кадастровий номер: 5923555600:01:001:0408 площею 0,0796 га,
- кадастровий номер: 5923555600:03:003:0186 площею 1,7230 га,
- кадастровий номер: 5923555600:03:003:0165 площею 0,7120 га,
- кадастровий номер: 5923555600:01:001:0078 площею 2,4501 га,
- кадастровий номер: 5923555600:01:002:0204 площею 0,3156 га,
та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником цих земельних ділянок на підставі державних актів про право власності на землю та свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, коли він вирішив продати дане нерухоме майно, звернувся до нотаріуса для оформлення відповідного правочину. Проте, при оформленні у нотаріуса договорів купівлі-продажу, з`ясувалось що на дані земельні ділянки накладений арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 904333, видана 02.11.2005, видавник: Ленінський ВДВС. Підстава внесення запису: рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 53642153 від 17.08.2020 15:20:51, ОСОБА_2 , Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіровоградської обл., вид обтяження: арешт нерухомого майна. Зазначив, що даний арешт було накладено помилково, у зв`язку з тим, що ім`я, по батькові та прізвище боржника у виконавчому провадженні повністю співпадають із його ім`ям, по батькові та прізвищем. Повідомив, що жодним судовим чи іншим рішенням з нього не стягувалась ніяка заборгованість, а тому він не є боржником в жодному з виконавчих проваджень. З метою вирішення питання про зняття арешту із його земельних ділянок ОСОБА_1 звернувся із заявою, до якої додав відповідні підтверджуючі документи, про зняття арешту із належних йому земельних ділянок до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, листом цього відділу ДВС йому було повідомлено, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що інформація про дату народження та ідентифікаційний номер ОСОБА_1 відсутня. Проте, арешт із земельних ділянок знятий не був. Позивач позбавлений можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку, тому просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна.
Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Кучменко С. В. у судове засідання не прибули, але останній надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просив стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.
Належним чином повідомлений представник Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відповідача по справі, у підготовче судове засідання не прибув, надіслав клопотання у якому просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогув повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником земельних ділянок: кадастровий номер: 5923555600:02:002:0075 площею 2,2870 га, кадастровий номер: 5923555600:02:002:0282 площею 2,2739 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0405 площею 2,2293 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0408 площею 0,0796 га, кадастровий номер: 5923555600:03:003:0186 площею 1,7230 га, кадастровий номер: 5923555600:03:003:0165 площею 0,7120 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0078 площею 2,4501 га, кадастровий номер: 5923555600:01:002:0204 площею 0,3156 га, що підтверджується державними актами про право власності на землю та свідоцтвами про право на спадщину за законом.
Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 встановлено, що на належні йому земельні ділянки було накладено арешт, у відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є обтяження: заборона (Спеціальний розділ) реєстраційний номер обтяження: 37792097, яке зареєстровано 17.08.2020, реєстратором: Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Кіровоградська обл. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 904333, виданий 02.11.2005, видавник: Ленінський ВДВС.
Згідно довідки Недригайлвського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.07.2025 № 15634, відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 08.07.2025, боргових зобов`язань відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 не зареєстровано, арешт на майно не накладався. 
З метою вирішення питання про зняття арешту із належних позивачу земельних ділянок ОСОБА_1 звернувся із заявою, до якої додав відповідні підтверджуючі документи, про зняття арешту із його земельних ділянок до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, листом від 04.11.2025 № 62269/33.17-27/4 цього відділу ДВС повідомлено, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що інформація про дату народження та ідентифікаційний номер ОСОБА_1 відсутня. Проте, арешт із земельних ділянок знятий не був.
Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, в Україні формується та діє єдиний Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо нерухомого майна, державна реєстрація прав базується на кадастровому номері, присвоєному у встановленому законом порядку.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином судом встановлено відсутність правових підстав для арешту земельних ділянок: кадастровий номер: 5923555600:02:002:0075 площею 2,2870 га, кадастровий номер: 5923555600:02:002:0282 площею 2,2739 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0405 площею 2,2293 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0408 площею 0,0796 га, кадастровий номер: 5923555600:03:003:0186 площею 1,7230 га, кадастровий номер: 5923555600:03:003:0165 площею 0,7120 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0078 площею 2,4501 га, кадастровий номер: 5923555600:01:002:0204 площею 0,3156 га, а тому право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зняття арешту з вказаного вище нерухомого майна.
Щодо вимоги сторони позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою – четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження судових витрат представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги від 14.01.2026; акт про надання правничої допомоги від 27.02.2026 по договору від 14.01.2026; рахунок від 27.02.2026; платіжну інструкцію від 27.02.2026, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер.
Посилаючись на зазначене, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірах, а також здійснено їх реальну оплату.
Однак, суд не повною мірою погоджується з такими доводами сторони та, розподіляючи понесені ОСОБА_1 витрати, враховує обсяг і характер виконаної адвокатом роботи, конкретні обставин справи, її складність, те, що працівниками ВДВС було помилково накладено арешт на нерухоме майно позивача, а також те, що відповідач не може самостійно зняти арешт з майна, доходе висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру і стягує зі сторони відповідача на користь позивача кошти в розмірі 4 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір, що становить 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.10-13,81,89,263,265,315-319 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту із земельних ділянок, - задовольнити.
Зняти арешт з належних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності земельних ділянок: кадастровий номер: 5923555600:02:002:0075 площею 2,2870 га, кадастровий номер: 5923555600:02:002:0282 площею 2,2739 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0405 площею 2,2293 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0408 площею 0,0796 га, кадастровий номер: 5923555600:03:003:0186 площею 1,7230 га, кадастровий номер: 5923555600:03:003:0165 площею 0,7120 га, кадастровий номер: 5923555600:01:001:0078 площею 2,4501 га, кадастровий номер: 5923555600:01:002:0204 площею 0,3156 га.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 34977816, м. Кропивницький, вул. Преображенська, буд. 2 каб. 502, 25022) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 понесені судові витрати із сплати судового збору у розмірі 1211 (однатисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя : В. Д. Жмурченко