Справа № 308/2288/24

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: 

головуючого – судді Придачука О.А. 
за участю секретаря судового засідання – Бомбушкаря В.П.
заявниці – ОСОБА_1 
свідка – ОСОБА_2 
свідка - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Чопська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вказаною заявою, у якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Згідно заповіту, посвідченого 03.12.2008 року секретарем Соломонівської сільської ради Лешко О.М. та зареєстрованого в Книзі для запису нотаріальних дій за № 151, належні їй земельні ділянки ОСОБА_4 заповіла своїй доньці – ОСОБА_1 , 1952 року народження. 02.02.2024 року за заявою ОСОБА_1 . Ужгородською районною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 71942944. Однак, того ж дня нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Мешко Т.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадшини. 
Заявниця зазначає, що спадкодавець – ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на день смерті вона проживала зі своєю матір"ю за вказаною адресою, куди переїхала проживати у 2000 році у зв"язку з погіршенням стану здоров"я матері для здійснення за нею догляду. Однак, місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , вона не змінювала, оскільки була зайнята доглядом за хворою матір"ю. 
Заявниця зазначає, що факт постійного її проживання разом ОСОБА_4 з 2000 року станом на момент смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом про фактичне проживання від 01.02.2024 року, підписаним у присутності свідків старостою Соломонівського старостинського округу, а також письмовими поясненнями свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . 
Заявниця вказує, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем – ОСОБА_6 є необхідним їй для вчинення дій передбачених законом дій для прийняття спадщини.
А тому просить постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити заяву, з наведених у такій підстав. Зазначила , що оскільки мама хворіла і була прикута до ліжка вона вимушена була жити разом із матір"ю , оскільки матір потребувала допомоги цілодобово. доглядала хвору матір до її смерті.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради Закарпатської області, у якій зазначив, що вимоги вимоги, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення Чопська міська рада Закарпатської області визнає та не заперечує щодо задоволення судом заяви ОСОБА_1 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_1 знає давно. Може підтвердити, що вона проживала зі своєю матір"ю за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснювала за нею догляд до самої смерті ОСОБА_4 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що давно знайома з ОСОБА_1 , а також була знайомою з її матір"ю – ОСОБА_4 . Може підтвердити, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за свою матір"ю – ОСОБА_4 до самой смерті останньої та постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 
Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд доходить наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 27.08.2012 року виконкомом Соломонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років у с. Соломоново Ужгородського району Закарпатської області померла ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації смертей 27.08.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 15.
Померла ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого 09.11.1952 року, згідно якого батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області є ОСОБА_7 , а матір`ю - ОСОБА_8 , витягом з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00043418764 від 03.02.2024 року, з якого убачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 18.01.1951 року уклали шлюб та після державної реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище ОСОБА_10 , а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 11.10.1975 року, з якого убачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11.10.1975 року зроблено запис за № 8. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище – ОСОБА_12 .
Заявниця зазначає, що з 2000 року її мати хворіла та потребувала постійного догляду, а тому вона проживала з матір"ю за її місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Як убачається з акту про фактичне проживання від 01.02.2024 року, складеного старостою Соломонівського старостинського округу Кертес З.З., комісія у складі старости Соломонівського старостинського округу Кертес З.З., у присутності жителів села Соломоново ОСОБА_2 та Катрушин Н.М., склали акт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала та вела спільне господарство з 2000 року з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_1 .
Про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала та вела спільне господарство з 2000 року з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_1 вказують також ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у письмових поясненнях від 31.01.2024 року, які посвідчені секретарем Сюртівської сільської ради Ужгородського району.
Проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , до смерті ОСОБА_4 , підтвердили також допитані у суді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. 
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. 
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику у справах про спадкування” №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на вищенаведене, суд уважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на момент смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження дослідженими та перевіреними в суді доказами, а тому позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду        О.А. Придачук