_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/42488/25
Провадження № 2/947/3974/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 року Київський районний суд у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
за участю секретаря – Коростій М.В.,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2  таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач який є його сином виїхав в 2014 році на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина. В спірній квартирі з цього часу не проживає, особистих речей не утримує, комунальні платежі не сплачує, взагалі житлом не цікавиться, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.
ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Кузьмичов В.Г. надав до суду особисту заяву від відповідача в якій ОСОБА_2 визнав обставини викладені в позові та не заперечував проти його задоволення, також адвокат Кузьмичов В.Г. надав заву про розгляд справи за його відсутності. 
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом, 01.08.1989 виконавчим комітетом Жовтневого району ради народних депутатів м. Одеси Одеської області видало Гордієнко Володимиру Олександровичу ордер на житлове приміщення № 629, відповідно до якого ОСОБА_1 має право зайняття жилого приміщення, жилою площею 12,53 кв. м., що складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №1168 від 21.09.1993 та з 21 вересня 1993 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
30.10.2025 року головою ОСББ Городинським С.П. було посвідчено акт про те, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2014 року по теперішній час.
З відповіді головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби від 03.04.2026 вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав Київ-Кельн і по теперішній час державний кордон України не перетинав. 
Обставини, що відповідач з 2014 року проживає у Федеративній республіці Німеччина, в спірній квартирі не проживає, особистих речей відповідача у квартирі немає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, визнаються сторонами і відповідно до ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.61, ст. 64 та ст.65 ЖК Української PCP користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.
Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 71 ЖК Української PCP, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української PCP, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07 лютого 2022 року № 265 зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
При таких обставинах оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3  доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.4,10,12,13,18,19,81,141,211,247,258,259,273,274-279 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 

Суддя І. В. Огренич