243/4739/26
3/243/2024/2026
ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2026 року        м. Слов`янськ
Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., дослідивши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини в/ч НОМЕР_1 , кулеметника, солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и в:
У протоколі про військове адміністративне правопорушення серії № А 5003 № 846 від 25.05.2026 зазначено що, відповідно до розпорядження командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2026 №2485/2МБ/РОЗП/860/*** солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статей 11, 16, 127 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, діючи недбало, не виконав покладені на нього службові обов`язки в умовах особливого періоду. Порушення проявилося у відмові від виконання робіт з інженерного облаштування позицій смуги невибухових інженерних загороджень, а саме: встановлення малопомітної перешкоди типу єгоза в три ряди (пірамідою) на визначених ділянках. Незважаючи на отримане завдання та наявність необхідних матеріалів, солдат ОСОБА_1 до роботи не приступив, чим допустив недбале ставлення до військової служби, що негативно вплинуло на стан захищеності та боєготовності позицій в умовах можливого наступу противника. Таким чином, солдат ОСОБА_1 , під час проходження військової служби під час мобілізації, в умовах воєнного стану і особливого періоду неналежним чином виконав вищевказані вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, не забезпечив дотримання собою військової дисципліни, не забезпечив ефективну роботу з підпорядкованими військовослужбовцями, не вжив заходи щодо запобігання надзвичайним подіям, кримінальним, іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, не забезпечив встановлення такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання Законів України та положень Статутів ЗС України та особисто не виконав покладені на нього обов`язки Статутами ЗС України та іншими нормативно-правовими актами, не забезпечив належного дотримання контролю за наявністю особового складу, не провів ефективну роботу з підпорядкованими військовослужбовцями, що сприяла б повному виконанню посадових обов`язків та зменшення кількості випадків вчинення особовим складом порушень службової дисципліни, та скоїв військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки-повідомлення за допомогою SMS, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що провину визнає. 
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, у тексті протоколу про адміністративне правопорушення серії А 5003 № 846 від 25.05.2026 року в порушення зазначених норм закону не вказано дату та час вчинення правопорушення, а також належним чином не викладена кваліфікація адміністративного правопорушення, а саме, у фабулі не зазначено, які конкретні дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до наслідків, які йому інкримінуються, та які саме обов`язки він неналежно виконував.
Так, частина 2 статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність військової службової особи за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Об`єктивною стороною недбалості є невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Разом з тим, фабула протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2026 року є неконкретною та містить лише загальні шаблонні фрази, що не дозволяють встановити об`єктивну сторону правопорушення. Так, у протоколі зазначено, що солдат ОСОБА_1 «не забезпечив ефективну роботу з підпорядкованими військовослужбовцями», «не вжив заходи щодо запобігання правопорушенням серед підлеглого особового складу» та «не забезпечив контроль за наявністю особового складу». Проте, як вбачається з матеріалів справи та самого тексту протоколу, ОСОБА_1 перебуває на посаді кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу і за своїм правовим статусом є солдатом, який взагалі не має підлеглого особового складу чи підпорядкованих військовослужбовців. Таким чином, протокол містить опис обов`язків, які взагалі не покладені на дану особу за посадою, що виключає можливість неналежного їх виконання.
Крім того, з описової частини протоколу вбачається, що правопорушення проявилося у формі «відмови від виконання робіт з інженерного облаштування позицій». Відповідно до правових стандартів, відкрита відмова військовослужбовця від виконання розпорядження командира свідчить про умисну форму вини та утворює самостійний склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-10 КУпАП (відмова від виконання законних вимог командира), натомість інкримінована особі ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (недбале ставлення до військової служби).
У письмових поясненнях від 24.05.2026 року ОСОБА_1 зазначив, що не зміг виконати бойове завдання у зв`язку зі станом здоров`я (діагностованим розладом адаптації та тривожно-депресивним синдромом, підтвердженими довідками ВЛК), що додатково спростовує наявність у його діях ознак недбалості чи несумлінного ставлення до служби.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено наявність об`єктивної сторони правопорушення.
Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, має містити повні та точні відомості про вчиненні правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. 
Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідно до сформульованого та викладеного в протоколі обсягу обвинувачення, не перебираючи на себе функції обвинувача, вважаю недоведеним належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
У зв`язку із викладеним, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст.34,35,172-20,283,284 КУпАП,- 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про військове адміністративне правопорушення, передбачене 2 ст. 172-15 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , – закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду 
Донецької області Д. В. Воронков