ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6515/25 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Бабич А.М., 
Суддя-доповідач Кобаль М.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Кобаля М.І.,
суддів Бужак Н.П., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1) в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення у довідці від 26.03.2025 №21/245 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023, виданої на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі 3580/53/25, розміру посадового окладу 8370 грн замість 8374,08 грн., відповідно до грошового атестата від 17.07.2024 №2024-397, визначених відсоткових значень надбавки за вислугу років 40% замість 45%, надбавки за особливості проходження служби 53% замість 100%, надбавки військовослужбовцям підрозділів спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства (надбавка військовослужбовцям спец. підрозділу «Альфа») 80% замість 100%, преміювання (премія) 10% замість 660%;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 у справі 3580/53/25, підготувати та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обчислити розміри посадового окладу у сумі 8374,08 грн, відповідно до грошового атестата від 17.07.2024 №2024-397, встановлені відсоткові значення, зокрема, надбавки за вислугу років - 45%, надбавки за особливості проходження служби - 100%, надбавки військовослужбовцям підрозділів спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства (надбавка військовослужбовцям спецпідрозділу «Альфа») 100%, преміювання (премія) 660%, з яких нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року в задоволенні значеного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю (за текстом апеляційної скарги). 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного. 
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Протоколом від 08.01.2009 в пенсійній справі позивача підтверджується, що з 13.12.2008, ОСОБА_1 призначена пенсія з інвалідності.
Довідкою №11/276 підтверджується, що позивач з 16.03.2022 призваний по мобілізації на особливий період. 
ОСОБА_1 звільнений з військової служби за станом здоров`я та виключений зі списків особового складу 17.07.2024.
Рішенням від 13 лютого 2025 року, яке набрало законної сили, у справі №580/53/25 Черкаським окружним адміністративним судом задоволено частково позов ОСОБА_1 . 
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки і надання до пенсійного органу нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 01.01.2023, відповідно до вимог Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року, у розмірі 2684 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, а також із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати і надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня календарного року, у розмірі 2684 грн., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, а також процентної надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, розрахованих у відсотках від вказаних вище оновлених основних видів грошового забезпечення.
На виконання вказаного вище рішення суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 26.03.2025 складено довідку №21/245 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, за аналогічною штатною посадою, з якої останній звільнений з військової служби: посадовий оклад 8370,00 грн., оклад за військовим званням майор 2040,00 грн., надбавка за вислугу років 40 % 4164,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 53% 7724,22 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1255,50 грн., надбавка військовослужбовцям спеціальних операцій 80% - 8328,00грн, преміювання 10% - 837,00 грн, усього 32 718,72 грн. (а.с.32).
Позивач, не погоджуючись зі складовими довідки, яка складена ІНФОРМАЦІЯ_1 №21/245 від 26.03.2025 про розмір грошового забезпечення, звернувся до відповідача із заявою від 02.05.2025, в якій просив усунути недоліки в складових грошового забезпечення, з урахуванням грошового атестату №2024-397 від 17.07.2024.
Листом №73/21/С-171/141/14 від 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомило, що вказана вище довідка №21/245 від 26.03.2025 про розмір грошового забезпечення складена, відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/53/25, та вимог чинного законодавства. Підстави для видачі оновленої довідки відсутні (а.с.25-26).
Не погоджуючись з вказаними діями відповідача і вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про те, що зазначені відповідачем у довідці від 23.03.2025, станом на 01.01.2023, яку видав на виконання рішення суду, складові не відповідають відомостям грошового атестата, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та протоколу від 05.08.2024 про призначення пенсії, не обґрунтовані та спростовані вказаними вище доказами, оскільки вказані позивачем грошовий атестат, довідка та протокол про призначення пенсії визначають складові грошового забезпечення, за період з 01.01.2024 до 17.07.2024, у т.ч. преміювання за липень 2024 року, тобто після 01.01.2023 дати станом на яку суд зобов`язав відповідача підготувати та видати позивачу довідку. Вказаними вище документами підтверджується збільшення грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2024 у порівняні з 01.01.2023. Тому відсутні підстави для повторного судового захисту.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Спірним у цій справі є саме розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №21/245 від 26.03.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням грошового атестату №2024-397 від 17.07.2024 та довідки про місячні додаткові види грошового забезпечення від 17.07.2024, та протоколу Головного управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області від 05.08.2024 зі збереженням відсоткових значень при визначенні грошових еквівалентів.
Як вже вище зазначалося судом, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/53/25, ІНФОРМАЦІЯ_1 26.03.2025 складено довідку №21/245 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023 (а.с.32).
Відповідно до грошового атестату №2024-397 від 17.07.2024 , посадовий оклад позивача становить - 5070,00 грн., посадовий оклад по 17.07.2024 - 2780,33 грн, оклад за військовим званням - 734,84 грн., процентна надбавка за вислугу років - 45%, надбавка в/с підрозділів «А» - 100%, надбавка за особливості проходження служби 100%, премія за липень 2024 року - 660%. Грошове забезпечення за період з 01.01.2024 до 17.07.2024 становить 1 097 317,86 грн. (а.с.28).
Згідно з довідкою відповідача №21/419 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», станом на 01.01.2023 надбавка за особливості проходження служби становила 8974,00грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 760,50 грн, надбавка підрозд. «А» - 6410,00 грн, преміювання 19671,60 грн, усього 35816,10 грн. 
Водночас, станом на 01.01.2024, надбавка за особливості проходження служби становила 8974,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 760,50 грн, надбавка підрозд. «А» - 6410,00 грн, преміювання 44666,70 грн, у сього 60 811,20 грн.
У подальшому, згідно з протоколом Головного управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області від 05.08.2024, починаючи з 18.07.2024, позивачу призначена пенсія по інвалідності із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 5070,00 грн, оклад за військове звання 1340,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2884,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. за умови служби в підрозділі «Альфа» 100%, надбавка за особливо важливі завдання 100%, премія 660% - 42649,28грн, всього 51 943,78 грн. (а.с.31).
Розрахунком пенсії з інвалідності станом на 09.06.2025 в пенсійній справі позивача підтверджується, що його пенсія перерахована зі вказаних вище складових ГЗ, основний розмір 60%, розмір пенсії з надбавками становить 41591,14 грн. (а.с.33).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Застосування цих нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді.
Зокрема, у постанові від 02.08.2022 року по справі №440/6017/21 Верховний Суд дійшов наступних висновків:
« 21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Тобто, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме:
« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, станом на 01.03.2018 року пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Водночас, колегія суддів зазначає, що Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно із частиною 2 статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.
Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб), як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.
Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
При цьому, колегія суддів зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294-IX) та Закон № 1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020, не містять.
Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Так, частина 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку, позовні вимоги ОСОБА_1 містять незгоду в частині складових грошового забезпечення, в порівнянні з грошовим атестатом та довідкою, які видані станом на момент звільнення позивача, яке відбулося у 2024 році.
Натомість, спірна довідка складена ІНФОРМАЦІЯ_1, на виконання судового рішення, станом на 01.01.2023 року, а тому до неї не можуть бути застосовані складові, які зазначені в грошовому атестаті №2024-397 від 17.07.2024 та довідці про місячні додаткові види грошового забезпечення від 17.07.2024, та протоколі Головного управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області від 05.08.2024 зі збереженням відсоткових значень при визначенні грошових еквівалентів.
З огляду на вказані обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_1 правомірно відмовлено позивачу у внесенні змін до складових грошового забезпечення, які вказані в довідці №21/245 від 26.03.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , оскільки збільшення грошового забезпечення позивача відбулося у 2024 році, у порівнянні з 2023 роком, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Так, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.
Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, позивачем під час розгляду справи не було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не заслуговують на увагу суду, відповідно, позовна заява не підлягає задоволенню.
Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

О.М. Оксененко

Повний текст виготовлено 12.06.2026 року