Справа № 127/34167/25
Провадження 2/127/7792/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 13.05.2022 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку він ініціював встановлення кредитного ліміту на свій банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до цього рахунку.
Позивач зазначив, що на виконання умов договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав платіжні картки та надав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач послався на те, що відповідач підтвердив свою згоду з тим, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування та іншими документами, розміщеними на офіційному сайті банку, складають між сторонами договір про надання банківських послуг. Також позивач вказав, що відповідач підписав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», а тому був ознайомлений з основними умовами кредитування.
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту, однак відповідач належним чином не виконував зобов`язань щодо своєчасного погашення заборгованості, унаслідок чого станом на 28.10.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 144208 грн 46 коп., яка складається із: 94405 грн 98 коп. заборгованості за кредитом та 49802 грн 48 коп. заборгованості за процентами. Пеню та штраф позивач до стягнення не заявив. У зв`язку із цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Ухвалою суду від 05.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд постановив проводити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу, зокрема, право на подання відзиву на позовну заяву та наслідки його не подання. 
Через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 08.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
У відзиві відповідач просив врахувати його заперечення проти позову та зазначав, що заявлені банком позовні вимоги є необґрунтованими та, на його думку, порушують його права як споживача фінансових послуг. Відповідач указував, що станом на 30.10.2025 у системі банку за картковим рахунком № НОМЕР_1 обліковується заборгованість у розмірі 144208 грн 46 коп., з яких 94405 грн 98 коп. – тіло кредиту, 49802 грн 48 коп. – нараховані відсотки. При цьому відповідач стверджував, що вже сплатив понад 30000 грн, які банк, на його думку, зарахував виключно на відсотки, у той час як тіло кредиту залишилось незмінним.
Також відповідач послався на те, що банк не надав йому повного витягу по всіх кредитах, через що він не може перевірити правильність розрахунків. Окремо у відзиві відповідач навів відомості про інший кредитний договір № ABH0CT155101713813658516 від 22.04.2024, за яким, за його твердженням, було видано 12000 грн, та зазначив перелік платежів, які він здійснив за цим договором, після чого зробив висновок, що такий кредит фактично погашено. Крім того, відповідач вказав, що з 01.06.2024, після того як банк прийняв рішення припинити співпрацю з ним, подальше нарахування відсотків є неправомірним, а сума відсотків у розмірі 49802 грн 48 коп. підлягає списанню як безпідставно нарахована.
У відзиві відповідач просив суд прийняти відзив, врахувати його соціальний статус, визнати нарахування відсотків та пені після 01.06.2024 неправомірним, зобов`язати банк провести перерахунок заборгованості із зарахуванням сплачених коштів у рахунок тіла кредиту, провести реструктуризацію залишку боргу відповідно до його фінансових можливостей, а у задоволенні позову відмовити повністю або частково. Свою позицію відповідач обґрунтовував також тим, що він є студентом, а його фінансовий стан не дозволяє сплачувати, як він вважає, завищений борг.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Суд встановив, що відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» для індивідуальних клієнтів. 
Анкета-заява містить персональні дані відповідача, його анкетні відомості, відомості про місце проживання, мобільний телефон, електронну адресу, соціальний статус, відомості про дохід, а також умови приєднання до банківського обслуговування. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування та основними умовами обслуговування і кредитування складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг, а клієнт підтверджує ознайомлення з договором до його укладення та згоду з його умовами. У цій же анкеті відповідач визнав електронний підпис аналогом власноручного підпису та підтвердив, що наступні правочини можуть вчинятися з використанням електронного підпису. Документ містить дані про генерацію ключової пари для накладання удосконаленого електронного підпису в мобільному додатку ABank24 та відомості про підписання документа 13.05.2022.
Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» містить інформацію про кредитодавця, тип кредиту, строк кредитування, орієнтовні умови користування кредитним продуктом, порядок погашення, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, реальну річну процентну ставку, наслідки прострочення виконання зобов`язань, а також підтвердження про отримання клієнтом інформації про умови кредитування 13.05.2022. Із цього документа суд встановив, що кредит є поновлювальною кредитною лінією (лімітом) з пільговим періодом використання, строк кредитування визначено як 240 місяців з правом автоматичного продовження, а орієнтовний порядок повернення кредиту передбачає щомісячне внесення платежу у розмірі не менше 4 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків. Разом з тим суд враховує, що паспорт споживчого кредиту є документом, який містить інформацію, надану споживачу до укладення договору, і самостійно не визначає остаточних погоджених сторонами умов договору.
Відповідно до довідки за лімітами встановлено, що за кредитним договором б/н від 13.05.2022 кредитний ліміт неодноразово змінювався. Зокрема, документ містить відомості про встановлення та подальші зміни кредитного ліміту з відображенням дати, часу, розміру ліміту, виду операції та ініціатора зміни. Із цієї довідки суд установив, що кредитний ліміт за договором протягом дії правовідносин збільшувався банком та в окремих випадках за участю клієнта, досягав 106000 грн, а в подальшому зменшувався. 
Станом на 30.07.2025 вказана довідка відображає зменшення ліміту до 94405 грн 98 коп., а станом на 28.10.2025 – збільшення до 94500 грн.
Позивач також подав довідку за картами, відповідно до якої на ім`я відповідача відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано декілька платіжних карток, зокрема №4323347383742415, №5375235124145861, №4323347371583425 та №4323347339609221 із зазначенням строків їх дії.
Крім цього, позивач долучив витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті банку, який містить, зокрема, положення про право банку призупиняти дію карток, змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків, використовувати канали зв`язку з клієнтом, у тому числі SMS-повідомлення, повідомлення у мобільному додатку, електронну пошту, а також положення щодо порядку нарахування і сплати відсотків, погашення боргових зобов`язань, нарахування штрафів і пені, порядку договірного списання коштів та права банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань.
Разом із витягом з Умов та правил позивач подав тарифи по картці «Зелена», в яких наведено розмір базової процентної ставки, пільговий період, розмір обов`язкового щомісячного платежу, комісії за проведення окремих операцій, розмір прострочених зобов`язань по кредиту, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, а також інші умови обслуговування цього кредитного продукту.
На підтвердження заявлених вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.05.2022, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 28.10.2025.
Відповідно до вказаного розрахунку встановлено, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 94405 грн 98 коп., загальний залишок заборгованості за процентами – 49802 грн 48 коп., штраф – 0 грн, разом – 144208 грн 46 коп. Розрахунок містить відомості про дати операцій, кількість днів, за які здійснювалось нарахування, залишок поточної та простроченої заборгованості, процентні ставки, нараховані відсотки, суми погашень і загальний залишок заборгованості.
Відповідно до виписки по картці за період з 13.05.2022 по 28.10.2025 суд встановив, що на ім`я відповідача відкрито рахунок № НОМЕР_3 , відображено рух коштів за карткою, суми видаткових і прибуткових операцій, списання відсотків за використання кредитного ліміту, перекази, поповнення та інші операції. Виписка містить детальні відомості про дату та час кожної операції, її зміст, суму, а також залишок після операції. За спірний період сума витрат за карткою становила 674496 грн 88 коп., а сума зарахувань – 530288 грн 42 коп., що свідчить про постійний рух коштів по рахунку та використання відповідачем кредитного ліміту як поновлюваного кредитного продукту.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання-правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договорів (оферту) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозицію укласти договорі є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України).
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (частина 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Суд установив, що між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу надання банківських послуг та користування кредитним лімітом за картковим рахунком.
Факт укладення між сторонами договору підтверджується анкетою-заявою від 13.05.2022, в якій відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування та іншими документами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Крім того, у цій заяві відповідач прямо визнав електронний підпис аналогом власноручного підпису та погодився на можливість вчинення правочинів із використанням електронного підпису. Таким чином, доводи про відсутність належних договірних підстав для нарахування заборгованості матеріали справи не підтверджують.
Також належними доказами підтверджено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, оскільки відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок, видав йому платіжні картки та надав кредитний ліміт, який надалі змінювався. Довідка за лімітами свідчить про поетапне збільшення кредитного ліміту до 106000 грн та його подальше зменшення. Виписка по картці містить значну кількість видаткових операцій, у тому числі переказів, оплат, поповнень та щомісячних списань відсотків за використання кредитного ліміту, що підтверджує фактичне користування відповідачем кредитними коштами.
Суд звертає увагу, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Суд враховує, що спірні правовідносини виникли за договором б/н від 13.05.2022 щодо кредитного ліміту за картковим рахунком, а заявлений до стягнення борг банк визначив станом на 28.10.2025 у сумі 144208 грн 46 коп., з яких 94405 грн 98 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 49802 грн 48 коп. – заборгованість за процентами. Зазначений розмір боргу підтверджують надані банком розрахунок заборгованості та виписка по картці, які узгоджуються між собою за сумою підсумкової заборгованості. Пеню та штраф позивач до стягнення не заявив.
Посилання відповідача на те, що він є студентом, а також на його соціальний статус і складний матеріальний стан, самі по собі не звільняють його від виконання грошового зобов`язання, яке виникло з укладеного договору, та не спростовують факту користування кредитними коштами. 
Надані відповідачем довідки з Вінницького національного технічного університету і Брацлавського спортивного ліцею підтверджують відповідно навчання відповідача на 1 курсі денної форми навчання у період з 01.09.2025 по 30.06.2029 та факт того, що у 2006–2010 роках він перебував у статусі дитини, позбавленої батьківського піклування. Однак ці документи не спростовують укладення договору, не підтверджують погашення спірної заборгованості та не є підставою для відмови у позові.
Доводи відповідача про те, що банк зарахував сплачені ним кошти виключно на відсотки, а тіло кредиту залишилось незмінним, суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належним альтернативним розрахунком саме за спірним договором від 13.05.2022. Натомість виписка по картці, надана як банком, так і самим відповідачем, свідчить про значний обсяг видаткових операцій і поповнень за весь період користування кредитом. За таких обставин часткове внесення коштів не свідчить саме по собі про повне погашення боргу, оскільки відповідач користувався поновлюваним кредитним лімітом, а не одноразово виданою і незмінною сумою кредиту.
Посилання відповідача на кредитний договір № ABH0CT155101713813658516 від 22.04.2024 суд відхиляє, оскільки цей договір є іншим, ніж той, що є предметом спору у цій справі. Виписка по кредиту, подана самим відповідачем, стосується кредиту, наданого 22.04.2024, і станом на 01.11.2025 відображає заборгованість 4264 грн 52 коп. Отже, цей документ не підтверджує погашення боргу за спірним договором б/н від 13.05.2022, а лише свідчить про існування окремого кредитного продукту та окремого обліку розрахунків за ним.
Не приймає суд і доводи відповідача про неправомірність нарахування відсотків після 01.06.2024 у зв`язку з тим, що банк нібито припинив співпрацю з ним. На підтвердження цих тверджень відповідач надав зображення повідомлення про розірвання договорів і закриття рахунків, у якому банк повідомляє про прийняте рішення щодо розірвання укладених з клієнтом договорів та закриття поточних рахунків на підставі законодавства у сфері фінансового моніторингу. Однак у цьому ж повідомленні прямо зазначено, що у разі наявності невиконаних кредитних зобов`язань перед банком усі кредитні договори залишаються чинними до повного погашення таких зобов`язань. Таким чином, зміст цього документа не підтверджує припинення саме кредитного зобов`язання відповідача перед банком з 01.06.2024.
Крім того, скріншот із мобільного додатку банку, на який послався відповідач, містить лише загальне графічне зображення суми 75226 грн 97 коп. за період з травня 2024 року по листопад 2025 року та показник «% за кредит» 54912 грн 14 коп. Цей скріншот не містить ідентифікації конкретного кредитного договору, не відображає повного руху коштів, не дає змоги встановити, за яким саме зобов`язанням сформовано відповідний показник, і тому не може спростувати подані банком розрахунок заборгованості та виписку по картці.
Також суд відхиляє посилання відповідача на те, що банк не надав йому повного витягу по всіх кредитах. По-перше, у межах цієї справи предметом спору є конкретна заборгованість за договором б/н від 13.05.2022, а не розрахунки за всіма можливими кредитними продуктами відповідача. По-друге, позивач подав до суду належні документи для перевірки заявленої заборгованості: розрахунок боргу, виписку по картці, довідку за лімітами, довідку за картами, анкету-заяву, витяг з Умов та правил та тарифи. По-третє, сам відповідач також мав доступ до виписки по картці та подав її до суду разом із відзивом.
Щодо вимог відповідача про зобов`язання банку провести перерахунок заборгованості, провести реструктуризацію залишку боргу та врахувати його фінансовий стан, суд зазначає, що такі вимоги не можуть бути предметом розгляду в межах поданого банком позову про стягнення заборгованості. Суд у цій справі вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості, а питання реструктуризації боргу належить до сфери договірного врегулювання між сторонами або може бути предметом окремо заявлених вимог у встановленому законом порядку. Відзив не замінює самостійного позову і не надає суду підстав для виходу за межі предмета та підстав позову.
Досліджені у справі докази у своїй сукупності підтверджують, що відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, користувався наданим кредитним лімітом, належним чином не виконав обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів, а тому станом на 28.10.2025 утворилася заборгованість у розмірі, визначеному позивачем.
Оскільки відповідач належними та допустимими доказами не спростував розрахунок позивача саме за спірним договором від 13.05.2022, не надав власного розрахунку заборгованості за цим договором, а його заперечення ґрунтуються переважно на обставинах щодо іншого кредитного договору та на документах, які не підтверджують припинення спірного кредитного зобов`язання, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 259, 263–265, 268, 279 ЦПК України, статтями 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 13 травня 2022 року в розмірі 144208 (сто сорок чотири тисячі двісті вісім) гривень 46 копійок, з яких: 94405 (дев`яносто чотири тисячі чотириста п`ять) гривень 98 копійок – заборгованість за кредитом; 49802 (сорок дев`ять тисяч вісімсот дві) гривні 48 копійок – заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: код ЄДРПОУ 14360080, м. Дніпро, вул. Батумська, 11.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса:   АДРЕСА_1 .

Суддя          В. В. Горбатюк