Справа №487/1218/26
Провадження №2/487/1627/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Щербатюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Луконіна Н.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання позивача, яка є донькою відповідача та продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення нею навчання до 31.08.2029, але не більше ніж до 23-х років за умови продовження навчання, тобто до 15.02.2031. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є донькою відповідача, продовжує навчання у технікумі менеджменту м. Торунь (Польща) з 01.09.2024 навчається на денній формі навчання строком до 31.08.2029, джерел доходу немає, не працює, тому узв`язку з навчанням потребує допомоги з боку батьків. 
Ухвалою від 23.02.2026 відкрите провадження у справі. 
18.05.2026 представник позивача подала до суду заяву, просила розглянути справу за відсутністю сторони позивача, просила про задоволення позовних вимог. 
18.05.2026 представник відповідача адвокат Табакар Ю.О. подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. 
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 12.08.2017 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №819 від 11.03.2008, батьками вказані: батьком - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 . 
Як вбачається із довідки №2304 від 28.01.2026 ТОВ «Школи «Сократ» технікуму менеджменту в м. Торунь Республіки Польща, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , є учнем школи з 01.09.2024, навчається у класі 2ТН, технікум здійснює навчання за стаціонарною (денною) формою та має статус державного, передбачувана дата закінчення школи - 31.08.2029. 
У відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) .
Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Отже, зважаючи на той факт, що після досягнення повноліття ОСОБА_1 продовжує навчання на денній формі навчання, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, керуючись принципом розумності, справедливості та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та беручи до уваги, що обов`язок утримання дитини покладається рівною мірою на матір і батька, враховуючи, що відповідач проти заявлених вимог не заперечує, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на її утримання, у зв`язку з продовженням навчання у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 17.02.2026 до закінчення навчання, тобто до 31.08.2029 та за умови продовження навчання, до 23-х років, тобто до 15.02.2031. 
У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1331,20 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.02.2026 і до31.08.2029 та за умови продовження ОСОБА_1  навчання, до 23-х років, тобто до 15.02.2031.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів. 
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1331,20 грн. 
Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
.

Суддя С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 20.05.2026.