ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7459/25 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача - Кравченка Є.Д.,
суддів: Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа: Військова частина НОМЕР_1 НГУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної гвардії України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної гвардії України (ЄДРПОУ 08803498, 03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок, 9а), прийняте у формі листа від 21.05.2025 № 27/13/3- 13438 в частині не призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та повернення її документів на доопрацювання;
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з листопада 2019 року до дня загибелі (смерті) останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Головного управління Національної гвардії України, яке оформлено листом від 21.05.2025 № 27/13/3-13438 протиправно повернуто на доопрацювання документи ОСОБА_1 , оскільки заявниця згідно приписів статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ має право на одержання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що статус позивачки як члена сім`ї - дружини загиблого військовослужбовця встановлений, зокрема рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 13.02.2025 у справі №758/13326/24. При цьому визначальним критерієм належності особи до члена сім`ї є факт спільного проживання, спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків, а кровні зв`язки - вторинні. Також, заявниця наголошувала, що з урахуванням систематичного перерахування коштів ОСОБА_2 на рахунки ОСОБА_1 , вбачається, що остання перебувала на його утриманні. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа: Військова частина НОМЕР_1 НГУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року, справу призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року суд продовжив строк судового розгляду на розумний термін.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення по справі від представника позивача.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2026 року у справі № 620/7459/25, визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Кравченко Є.Д., судді: Бужак Н.П., Мєзєнцев Є.І.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року прийнято адміністративну справу № 620/7459/25 та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження. Продовжено строк розгляду справи.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.01.2024 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти під час виконання бойового завдання на околиці н.п. Роботине Запорізької області, що підтверджується сповіщенням та висновком службового розслідування від. 02.02.2024.
Відповідно до акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.01.2024, форми Н-5 05.11.2024 до військової частини надійшла постанова про ідентифікацію особи від 01.11.2024 зі змісту якої стало відомо, що тіло не встановленої особи належить старшому солдату ОСОБА_2 .
Відповідно до висновку комісії нещасний випадок (у тому числі поранення) зі старшим солдатом ОСОБА_2 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
У подальшому, постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок загибелі ОСОБА_2 як пов`язаний із захистом Батьківщини.
11.11.2024 Коропським відділом державної реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 .
Як зазначила позивач, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хоч і проживали у шлюбних відносинах, однак офіційно їх не зареєстрували, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання.
Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 13.02.2025 у справі №758/13326/24, яке набрало законної сили 14.03.2025, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - задоволено. 
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з листопада 2019 року по 06 січня 2024 року.
ОСОБА_1 звернулась до військової частини НОМЕР_1 НГУ із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.
Згідно листа Головного управління Національної гвардії України від 06.05.2025 вказана заява та документи надійшли 15.04.2025.
Відповідно до листа Головного управління Національної гвардії України від 21.05.2025 документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання, у зв`язку з тим, що згідно п. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на дату смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Не погодившись з цим, позивачка звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нормативно-правові акти, які були чинними станом на 06.01.2024, жінка, з якою загиблий проживав однією сім`єю, за відсутності зареєстрованого шлюбу між ними, не відноситься до кола осіб, які мають право на призначення одноразової грошової допомоги. Також суд виснував, що рішення Головного управління Національної гвардії України, прийняте у формі листа від 21.05.2025 № 27/13/3-13438, в частині не призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , є обґрунтованим та правомірним.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Ключовим питанням у цій справі є правомірність рішення відповідача щодо права позивачки як дружини померлого військовослужбовця на призначення та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №2011-ХІІ, яка виплачується у разі загибелі військовослужбовця, особі, яка є членом сім`ї цього військовослужбовця, однак не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Статтею 41 Закону №2232-ХІІ передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон №2011-XII (в редакції на дату загибелі військовослужбовця) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
За правилами частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Частиною 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (статтю 16-2 доповнено пунктом 3 згідно із Законом №2489-IX від 29.07.2022, застосовується з 24.02.2022).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по цей час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Згідно з частинами шостою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.
За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком №975.
За приписами пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Як передбачено пунктом 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.
Аналіз правових норм Закону №2011-ХІІ та Порядку №975 свідчать про те, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. 
Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Ці висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону №2011-XII, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (в редакції статті 16-1, чинній на дату смерті військовослужбовця) та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (в редакції статті 16-1, чинній на момент звернення позивачки із заявою та прийняття спірного рішення відповідача).
Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, обставина, що причина смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини та сталася в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, відповідачем не заперечується.
Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи належить позивачка до членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, які відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Повертаючись до предмета спору цієї справи, а саме протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, необхідно зауважити, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що оспорюване рішення відповідача мотивовано саме відсутністю доказів на підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця (не надано рішення суду, яким встановлено факт перебування позивачки на утриманні загиблого відповідно до Закону №2011-XII, що дають право на отримання одноразової грошової допомоги). 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21, застосовуючи положення статей 1, 3 Сімейного кодексу України, зазначила, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Як було встановлено судом першої інстанції, факт спільного проживання позивачки ОСОБА_1 з померлим військовослужбовцем НГУ ОСОБА_2 однією сім`єю у період з листопада 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті ОСОБА_2 ), встановлений за правилами Цивільного процесуального кодексу України Коропським районним судом Чернігівської області рішенням від 13 лютого 2025 року у справі № 758/13326/24.
Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів зауважує, що у рішенні Коропського районного суду Чернігівської області зазначено про те, що у судовому засіданні факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: сповіщенням про зникнення безвісти, яке було надіслане заявниці саме як дружині безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 ; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 внесені саме за заявою ОСОБА_1 ; показами свідка, фотографіями із соціальних мереж, а також організацією та проведенням поховання.
Також Коропський районний суд Чернігівської області зазначив про те, що фотографіями з соціальних мереж наданими заявницею та досліджених судом, підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_2 неодноразово здійснював утримання заявниці як дружини, здійснюючи переказ коштів на її банківський рахунок, що підтверджується інформаційними виписками з банку.
Повертаючись до обставин даної справи, колегія суддів наголошує, що вказаним рішенням Коропського районного суду Чернігівської обалсті підтверджується факт того, що ОСОБА_2 спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки з позивачкою, тобто вони фактично були подружжям, що дає право позивачці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII.
Наведене узгоджується з правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 06.04.2022 у справі №826/9171/16.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 120/17960/23, яка відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при прийнятті рішення у даній справі.
У подальшому законодавець Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09.12.2023 №3515-IX виклав статтю 16-1 Закону №2011-XII у редакції, в якій відповідно до пункту 4 цієї статті передбачив, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка як дружина загиблого, однак підставою для повернення документів на доопрацювання відповідач визначає відсутність документів на підтвердження її знаходження на утриманні позивача. Разом з тим, положення частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII передбачають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема і одного із подружжя, який не одружився вдруге та, як зазначалось раніше, факт того, що позивачка є одним із подружжя встановлено судом.
Ураховуючи, що судом цивільної юрисдикції у справі №758/13326/24 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу, як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з листопада 2019 по 06 січня 2024 року, колегія суддів дійшла висновку, що підхід Головного управління Національної гвардії України щодо повернення позивачці документів, які містили наведене рішення суду, на доопрацювання з метою надання документів, яким встановлено факт перебування на утриманні загиблого, що обумовило повернення документів, поданих позивачкою для призначення одноразової грошової допомоги, є необґрунтованим.
З огляду на встановлені судом обставини у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про протиправність рішення Головного управління Національної гвардії України, оформленого листом від 21.05.2025 № 27/13/3- 13438 в частині не призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та повернення її документів на доопрацювання.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятого відповідачем рішення про повернення документів є необґрунтованим та таким, що не узгоджується з положеннями чинного законодавства та позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.02.2025 у справі №120/17960/23, яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. 
За встановлених обставин, з метою належного захисту прав позивача колегія суддів дійшла висновку, що з метою належного захисту прав позивачки слід зобов`язати Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з листопада 2019 року до дня загибелі (смерті) останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права під час ухвалення рішення, а тому наявні підстави для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Під час звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн за подання позову до суду, що підтверджується відомостями платіжної інструкції наявної у матеріалах справи.
Також, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1453,50 грн за подання апеляційної скарги.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень на користь позивача сплаченої суми судового збору у розмірі 2664,70 грн.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 620/7459/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної гвардії України, прийняте у формі листа від 21.05.2025 № 27/13/3- 13438 в частині не призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та повернення документів на доопрацювання.
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з листопада 2019 року до дня загибелі (смерті) останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачену нею суму судового збору у розмірі 2664,70 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні сімдесят копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Є.Д. Кравченко 

Судді: Н.П. Бужак

Є.І. Мєзєнцев