ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16556/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Техніка і Гаджети” до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Техніка і Гаджети” (далі – ТзОВ “Техніка і Гаджети”, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі – митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 від 13.10.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000917.
В обґрунтування позову вказує на те, що 13.10.2025 з метою митного оформлення товару – навушники нові MAJOR IV Marshall, декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію (далі – МД) №25UA205050039845U6 від 13.10.2025, в якій митна вартість товару визначена за основним - першим методом. Незважаючи на надання повного пакету документів, який виключає будь-які сумніви щодо митної вартості товару, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Волинською митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 від 13.10.2025, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000917, визначивши митну вартість за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.
Зазначили, що на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №25UA205050039845U6 від 13.10.2025 митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією надав митному органу документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування.
На думку позивача, рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень статті 55 МК України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових заявленої декларантом митної вартості. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, як наслідок безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості імпортованого автомобіля. Висновки митного органу ґрунтуються на безпідставних доводах про наявність розбіжностей у поданих документах та про наявність сумнівів щодо повноти визначення митної вартості імпортованого товару. Позивач вважає, що подані документи не містили розбіжностей, а всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що документи, подані до митного оформлення містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, однак декларант не надав усіх документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 від 13.10.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000917.
Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 08.04.2025 №25UA100320012786U2) (а.с.95-108). 
У поданій до суду відповіді на відзив позивач підтримав вимоги заявлені у позовній заяві, просив позов задовольнити (а.с.214-217).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд в судовому засіданні з участю сторін адміністративної справи за позовом ТзОВ “Техніка і гаджети” до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.
Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
19.09.2025 між ТзОВ “Техніка і Гаджети” (покупець) та компанією Angel Trade Co. Limited (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №1909/25, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним контрактом, мобільних телефонів, планшетів в асортименті, побутову електроніку, аксесуари та деталі до них, іменоване надалі Товар.
Підпунктом 1.2. контракту визначено, що Товар поставляється окремими Партіями. Кількість, асортимент та ціна кожної окремої Партії, а також загальна вартість визначається в інвойсах Продавця на підставі заявок Покупця. Інвойси є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно з пп. 4.1 сторонами погоджено, що оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку 100% передоплата.
Відповідно до інвойсу від 19.09.2025 №2025-00641 та пакувального листа до контракту, позивач придбав нові навушники MAJOR IV Marshall, в кількості всього - 414 шт.
На виконання умов контракту №1909/25 від 19.09.2025 ТзОВ “Техніка і Гаджети” 25.09.2025 здійснено оплату в розмірі 2160,00 доларів США та 01.10.2025 в розмірі 19368,00 доларів США, що підтверджується платіжними інструкціями №12 від 25.09.2025 та №17 від 01.10.2025, де у графі призначення платежу платіжних інструкцій вказується “контракт №1909/25 від 19.09.2025, інвойс №2025-00641 від 19.09.2025”.
З метою митного оформлення імпортованого товару 13.10.2025 декларант ТзОВ “Техніка і Гаджети” подав до Волинської митниці електронну митну декларацію №25UA205050039845U6 від 13.10.2025 на товар: “Навушники, об`єднані чи не об`єднані з мікрофоном, та комплекти, які складаються з мікрофона та одного гучномовця чи більше. Навушники нові. 1. MAJOR IV Marshall black в кількості 306 штук 2. MAJOR IV Marshall brown в кількості 108 штук, всього - 414 шт., упаковані в 23 картонні коробки, країна виробництва – Китай, торгівельна марка: Marshall, виробник: Zound Industries International AB”. Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 23197,80 доларів США ( в тому числі транспортні витрати в сумі 1669,80 доларів США). 
Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №1909/25 від 19.09.2025; пакувальний лист №б/н від 30.09.2025, рахунок-фактуру (iнвойс) №2025-00641 від 19.09.2025, автотранспортну накладну №ТК0045 від 09.10.2025; мастер авіаційну вантажну накладну №AВT-222 від 07.10.2025; декларацiю про походження товару №2025-00641 від 19.09.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №2; платіжні документи, що підтверджують вартість товару №12 від 25.09.2025 та №17 від 01.10.2025; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1113 від 09.10.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н від 09.10.2025; договір про надання послуг митного брокера №б/н від 22.09.2025; договір (контракт) про перевезення №2406/25 від 24.06.2025; лист-підтвердження від 13.10.2025; супровідний документ ТІ 25PL443020NUUYLGK9 від 09.10.2025 (а.с.18-65).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах, в електронному повідомленні декларанту згідно з статтями 53 та 54 МК України у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язані з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов Контракту; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інших додаткових наявних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).
Листом від 13.10.2025 №б/н декларант повідомив представників митниці, що інші документи надаватися не будуть.
13.10.2025 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 (а.с.68-69), де в графі 33 цього рішення заявлена декларантом митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:
- в інвойсі від 19.09.2025 №2025-00641 передбачена 100% передоплата за товар. Надані копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 25.09.2025 №12, від 01.10.2025 №17 не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216, зокрема підписів [власноручного(их)/електронного(их)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком;
- декларантом для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.06.2025 №2406/25, рахунок на оплату від 09.10.2025 №1113, довідку про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н. Вказані документи надано від ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК», тоді як перевізник товару автотранспортом відповідно до графи 16 CMR- PE Koliadiuk Vasyl, а перевізник (експедитор) товару авіаційним транспортом відповідно до авіаційної вантажної накладної - AIR BEST EXPRESS CARGO LLC. Документів від фактичних перевізників товару не надано, що не дає можливості перевірити достовірність заявлених транспортних витрат, а отже і достовірність заявлення такої складової митної вартості як витрати на транспортування;
- в рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 №б/н вказані витрати на транспортування товару від міста Тяньцзінь (Китай), тоді як за умовами поставки, вказаними в Інвойсі та графі 20 ЕМД № 25UA205050039845U6 товар транспортується з міста Дубай (ОАЕ), та аеропортом відправлення в авіаційній вантажній накладній вказано також Дубай. Вказане може свідчити про надання недостовірних відомостей щодо маршруту транспортування, а також витрат на транспортування товару, які є невід`ємними складовими митної вартості;
- в рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 №б/н містяться відомості щодо вартості транспортно-експедиційних послуг на території України та винагороди експедитора на території України (відомості щодо суми даних витрат різняться у вказаних рахунку на оплату та довідці), та, при цьому, відсутня інформація щодо аналогічних витрат, понесених за межами митної території України;
- в рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 №б/н відсутні відомості щодо вартості навантаження, розвантаження, перевантаження оцінюваного товару та, відповідно, дані витрати не включено до митної вартості оцінюваного товару. Сказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові. В довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н вказано, що навантажувальні роботи проводились за рахунок відправника, що не відповідає умовам поставки EXW;
- продавцем товару відповідно до контракту від 19.09.2025 №1909/25 є ANGEL TRADE CO., LIMITED, тоді як відправником товару відповідно до авіаційної вантажної накладної є третя особа - VIP GROUP FZCO. Сказане створює ризик наявності комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов Контракту, витрати на оплату яких можуть бути невід`ємними складовими митної вартості товару. Наявний ризик недостовірності повноти декларування всіх складових митної вартості товару.
- п. 1.3 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.06.2025 №2406/25 передбачено подання заявки на кожне перевезення. Заявку не надано;
- в рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 містяться відомості щодо вартості компенсації страхування вантажу, та дані витрати також включено декларантом до графи 22 ДМВ. З огляду на положення п. 8 частини 2 статті 53 МК України, страхові документи та документи, які містять відомості про вартість страхування, подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування. При цьому, визначених частиною 2 статті 53 МК України страхових документів, зокрема і сертифікату №1 від 07.10.2025, відомості про який наявні в рахунку від 09.10.2025 № 1113, до митного оформлення не надано.
У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.
Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Кодексу на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 08.04.2025 № 25UA100320012786U2). 
За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, «Аудіопристрої розроблені для персоналізованого прослуховування музики мови чи інших аудіо сигналів, бездротові навушники, що підключаються до мобільного пристрою через Bluetooth, мають функції керування відтворення музики та прийому і завершення дзвінків, складаються з двох великих динаміків 40мм кожен, у корпусі з вушними накладками з м`якими амбушурами, по`єднаними в наголовні накладні навушники об`єднані з мікрофоном, без радіо модуля (FM-приймачів), без функції зчитування, записування пам`яті інформації: Безпровідні навушники Marshall MAJOR V Bluetooth, Marshall MAJOR IV Bluetooth», країна походження - Китай, виробник - Zound Industries International AB, який ввозився на умовах поставки FCA Frankfurt am Main, Німеччина. Рівень митної вартості товару становить 185,28 євро за кг, що станом на дату подання ЕМД № 25UA205050039845U6 становить 214,258 дол. США за кг.
13.10.2025 відповідачем прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000917 (70-71).
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №25UA205050039928U1 від 13.10.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.
Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України). 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень слідує, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару – навушники нові MAJOR IV Marshall – за основним методом – за ціною договору (контракту). 
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товару може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація сама аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. 
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 53 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України – декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані, містять розбіжності і неточності.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом – за ціною договору (контракту) ТзОВ “Техніка і Гаджети” подало разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №1909/25 від 19.09.2025; пакувальний лист №б/н від 30.09.2025, рахунок-фактуру (iнвойс) №2025-00641 від 19.09.2025, автотранспортну накладну №ТК0045 від 09.10.2025; мастер авіаційну вантажну накладну №AВT-222 від 07.10.2025; декларацiю про походження товару №2025-00641 від 19.09.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №2; платіжні документи, що підтверджують вартість товару №12 від 25.09.2025 та №17 від 01.10.2025; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1113 від 09.10.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н від 09.10.2025; договір про надання послуг митного брокера №б/н від 22.09.2025; договір (контракт) про перевезення №2406/25 від 24.06.2025; лист-підтвердження від 13.10.2025; супровідний документ ТІ 25PL443020NUUYLGK9 від 09.10.2025 (а.с.18-65).
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України). 
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
На переконання суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, зовнішньоекономічний контракт №1909/25 від 19.09.2025 містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунок-фактура (інвойс) №2025-00641 від 19.09.2025 визначає вартість товару 21528,00 доларів США. 
Пункт 4 частини другої статті 53 МК України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. 
Підпунктом 4.1 контракту №1909/25 від 19.09.2025 сторонами погоджено, що оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку 100% передоплата.
Доказом 100% передоплата є платіжні інструкції в іноземній валюті №12 від 25.09.2025 на суму 2160,00 доларів США та №17 від 01.10.2025 на суму 19368,00 доларів США з призначенням платежу: “контракт №1909/25 від 19.09.2025, інвойс №2025-00641 від 19.09.2025”, яка була надана декларантом митному органу при поданні митної декларації.
Суд критично ставиться до тверджень митного органу у спірному рішенні про те, що надані копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 25.09.2025 №12, від 01.10.2025 №17 не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216, зокрема підписів (власноручного/електронного) відповідальної особи платника, виходячи з наступного
Платіжні інструкції в іноземній валюті від 25.09.2025 №12 та від 01.10.2025 №17 виготовлені через систему AT “Укрсиббанк” із застосуванням кваліфікованого електронного підпису банку та ТзОВ “Техніка і Гаджети” з дотриманням вимог постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.
Використання кваліфікованого електронного підпису регулюється Законом України “Про електронні довірчі послуги” від 05.10.2017. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відтак твердження митного органу про відсутність підпису платника на платіжній інструкції в іноземній валюті є безпідставним.
Крім того, Верховний Суд у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20 висловив позицію, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.
Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів – це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. 
Вказана в МД №25UA205050039845U6 від 13.10.2025 ціна оцінюваного товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №2025-00641 від 19.09.2025 та становить 21528,00 доларів США.
Отже, вказаними документами підтверджується те, що вартість оцінюваного товару становить 21528,00 доларів США. Таким чином розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортного засобу подані позивачем документи не містили.
Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.
Згідно пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
На підтвердження вартості витрат на транспортування товару митному органу було надано наступні документи: договір про транспортно-експедиторське обслуговування №2406/25 від 24.06.2025, укладений з експедитором ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК»; заявку про надання транспортно-експедиторського обслуговування; рахунок на оплату №1113 від 09.10.2025, довідку, що підтверджує вартість транспортних витрат №б/н від 09.10.2025, відповідно до яких вартість транспортно-експедиційних послуг на перевезення вантажу за маршрутом Дубай (ОАЕ) - м. Варшава (Польща) — м. Ковель (Україна) - м. Івано-Франківськ (Україна), складають:
міжнародне авіаперевезення вантажу за межами державного кордону України за маршрутом: Дубай (ОАЕ) - м. Варшава (Польща), авіа-накладна №141-44097314 - 57954,32 грн;
міжнародне автоперевезен0ня вантажу автомобілем з державним номером НОМЕР_1 за межами державного кордону України за маршрутом: м. Варшава (Польща) - м/п Угрипів (кордон України) - 7076,00 грн;
міжнародне автоперевезення вантажу автомобілем з державним номером НОМЕР_1 по території України за маршрутом: м/п Угрипів (кордон України) - м. Ковель (Україна) - м. - м. Івано-Франківськ (Україна) - 7076,58 грн.
Страхування вантажу - 4437,85 грн.
Транспортно-експедиційні витрати на території України - 1800,00 грн ( в т.ч 20%).
Винагорода Експедитора на території України - 1800,00 грн (в т.ч. ПДВ 20%).
Навантажувальні роботи проводились за рахунок відправника (а.с.39-48).
Таким чином, сума транспортних послуг за межами України, яка була включена декларантом до митної вартості товару становить 69468,17 грн (еквівалентно 1669,80 доларів США).
З вищевказаного слідує, що визначена в МД №25UA205050039845U6 від 13.10.2025 митна вартість товару у розмірі 965091,10 грн (еквівалентно 23197,80 доларів США) включає вартість товару 21528,00 доларів США і вартість витрат на транспортування товару до кордону України в сумі 69468,17 грн (еквівалентно 1669,80 доларів США), яка підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом.
Вказані документи були надані Волинській митниці, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом в МД №25UA205050039845U6 від 13.10.2025.
Щодо твердження відповідача про те, що для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.06.2025 №2406/25, рахунок на оплату від 09.10.2025 №1113, довідку про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н від ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК», тоді як перевізник товару автотранспортом відповідно до графи 16 CMR- PE Koliadiuk Vasyl, а перевізник (експедитор) товару авіаційним транспортом відповідно до авіаційної вантажної накладної- AIR BEST EXPRESS CARGO LLC., суд зазначає наступне.
Між ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК» та ТзОВ «Техніка і гаджети» укладено договір №2406/25 про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.06.2025. Оплата згідно договору за транспортно-експедиторське обслуговування здійснювалась виключно на користь ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК». В зазначеному договорі підпунктом 2.2.4. передбачено, що експедитор має право залучати третіх осіб для виконання своїх зобов`язань.
Разом з тим, залучення ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК» посередників і виконавців для виконання взятих перед ТзОВ «Техніка і гаджети» зобов`язань - це виключно взаємовідносини між ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК» та його контрагентами, до яких ТзОВ «Техніка і гаджети» не має відношення.
Відповідачем в рішенні також було зазначено, що в рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н вказані витрати на транспортування товару від міста Тяньцзінь (Китай), тоді як за умовами поставки, вказаними в інвойсі та графі 20 ЕМД №25UA205050039845U6 від 13.10.2025 товар транспортується з міста Дубай (ОАЕ) та аеропортом відправлення в авіаційній вантажній накладній вказано також Дубай. Стосовно даної обставини суд зазначає наступне.
У відповідь на звернення до ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК», останнє надало позивачу відповідь, з якої вбачається, що під час надання рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 та довідки про транспортні витрати від 09.10.2025 було допущено технічні помилки, які на вартість наданих послуг не впливають. У вищевказаному листі ТОВ «АСЛ ЛОГІСТИК» зазначило, що маршрут міжнародного авіаційного перевезення вантажу за межами державного кордону України відбувався за маршрутом: Дубай (ОАЕ) - м. Варшава (Польща), авіа-накладна 141- 44097314. Додатковим доказом надання послуг, зокрема міжнародного авіа перевезення за маршрутом Дубай (ОАЕ) - м. Варшава (Польща) - є акт виконаних робіт від 15.10.2025 року №1098 (а.с.51-52)
Помилково вказаний маршрут в довідці/рахунку не може бути підставою коригування митної вартості, адже вірний маршрут підтверджується фактичними обставинами транспортування товару та наданими доказами.
Щодо посилання в спірному рішенні на те, що в рахунку на оплату від 09.10.2025 №1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н, які надавались при митному оформленні, містяться відомості щодо вартості транспортно-експедиційних послуг на території України та винагороди експедитора на території України та при цьому відомості щодо суми даних витрат різняться у вказаних рахунку на оплату та довідці, суд зазначає наступне.
Відомості, на які відповідач посилаєтесь, не містять розбіжностей, оскільки рахунок на оплату № 113 від 09.10.2025 містить вартість транспортно-експедиторських послуг в розмірі 1500,00 грн та винагороди експедитора в розмірі 1500,00 грн без ПДВ. Сума ж ПДВ стосовно зазначених послуг в рахунку міститься нижче в розмірі 600,00 грн. Сума ПДВ була нарахована саме на ці витрати, оскільки лише вони здійснені на території України.
В свою чергу у довідці на транспортно-експедиторські послуги вищевказані послуги зазначено вже з урахуванням ПДВ в розмірі 1800,00 грн за транспортно-експедиторські витрати на території України та винагорода експедитора на території України також зазначена з урахуванням ПДВ в розмірі 1800,00 грн. Отже, посилання на такі розбіжності є безпідставними. Разом з тим, вказані витрати, понесені на території України не були включені позивачем до митної вартості товару.
Безпідставним є посилання відповідача у спірному рішенні, як на підставу для коригування митної вартості і те, що в рахунку на оплату від 09.10.2025 № 1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н відсутні відомості щодо вартості навантаження, розвантаження, перевантаження оцінюваного товару та, відповідно, дані витрати не включено до митної вартості оцінюваного товару, вказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено всі складові, оскільки витрати на навантаження, розвантаження, перевантаження товару входять у вартість послуг зазначених в рахунку на оплату від 09.10.2025 № 1113 та в довідці про транспортні витрати від 09.10.2025 б/н.
Щодо відсутності заявки в наданих митному органу документах, суд зазначає, що заявка на поставку товару є попереднім замовленням покупця, що не виступає товаросупровідним документом, не є документом із остаточною інформацією про товар, його кількість чи ціну, тобто, заявка на поставку партії товарів лише свідчить про майбутню угоду та поставку, відтак не містить відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Таким чином, замовлення до контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє особа. При цьому, така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості, а на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту 
Окрім цього, в переліку документів, якими підтверджується митна вартість товарів, що міститься в ст. 53 МК України, такий документ як заявка відсутній, а частиною 5 цієї ж статті забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті, а тому посилання митного органу на необхідність підтвердження митної вартості товарів заявкою покупця на партію товарів, як підстава для оплати за товари, є безпідставними.
Щодо твердження про те, що в рахунку на оплату від 09.10.2025 № 1113 містяться відомості щодо вартості компенсації страхування вантажу та дані витрати також включено декларантом до графи 22 ДМВ, суд зазначає, що позивачем було подано страховий сертифікат №1 від 07.10.2025, відомості про який наявні в рахунку від 09.10.2025 № 1113. Саме сертифікатом страхування №1 від 07.10.2025 було застраховано весь вантаж вказаний в Інвойсі №2025-00641 від 19.09.2025 та пакувальному листі.
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс). 
Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.
Ненадання додаткових документів (каталоги, специфікації, прайс-листи) не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару. 
З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. 
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 від 13.10.2025 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити.
Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000917 від 13.10.2025 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 від 13.10.2025, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд задовольняє позов, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6720,83 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції №719 (а.с. 17).
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000249/2 від 13.10.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000917 від 13.10.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Техніка і Гаджети” судовий збір в сумі 6720,83 грн (шість тисяч сімсот двадцять гривень 83 копійки).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Техніка і Гаджети” (61072, Харківська область, м. Харків, просп. Науки, 58/20, код ЄДРПОУ 43902196).
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ 43958385).

Суддя Р.С. Денисюк