Справа №295/4177/26
Категорія 146
3/295/1327/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чорній Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608636 від 07.03.2026: 07.03.2026 о 14 годині 11 хвилині в м. Житомирі по вул. Покровська, 131, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з марки Renault, р/н НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості, та допустив наїзд на домашню тварину (собаку). Внаслідок ДТП було завдано матеріальних збитків власниці домашньої тварини (собаки).
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні ДТП, за викладених у протоколі обставин, не визнав. Пояснив, що поліція на місце ДТП взагалі не виїжджала, лише за викликом потерпілої прибула у ветклініку, куди він завіз потерпілу з собакою. Їхав дуже повільно, до 5 км/год. Ніякого наїзду на собаку не здійснював, оскільки будь-якого характерного удару чи наїзду не відчув. Ніяких рухів назад-вперед не було, зупинився після крику невідомої жінки біля 8 під`їзду будинку 131 по вул. Покровська.
Присутня у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що йшла з базару та попросила сестру зустріти її, і заодно взяти Мікі (ім`я собаки), щоб її вигуляти. Собака була на повідці. Це було в дворі біля будинку 131 по вул. Покровська в м. Житомирі. Водій їхав від 1 під`їзду до 8 під`їзду. Собака заходилась біля клумби 7 під`їзду, де знаходилась також сестра. Проїжджаючи яму на дорозі, водій почав набирати швидкість і в цей момент карабін відчепився, та т/з сірого кольору вдарив ОСОБА_3 (момент удару не бачила, оскільки була біля 8 під`їзду). Після цього, зі слів сестри, водій здав назад та вдарив собаку, від чого остання перестала подавати ознаки життя. Після чого, водій рушив далі, вона почала його зупиняти біля 8 під`їзду, у результаті чого він зупинився. На її прохання відвіз потерпілу з собакою в ветклініку. Звукових сигналів не було від т/з, до констатації смерті в клініці собака будь-яких ознак життя не подавала. У судове засідання, яким завершено розгляд справи, ОСОБА_2 не з`явилась, при з`ясуванні причин неявки у судове засідання, повідомила, що не заперечує щодо завершення розгляду справи у її відсутність, так як не може прибути через сімейні обставини.
Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що йшла з 2 під`їзду на зустріч сестрі ОСОБА_5 , яка йшла з ринку і була вже біля 8 під`їзду. Коли проходила 6-й під`їзд, собака щось почула біля клумби, яка розташована між входом в під`їзд і проїжджою частиною двору. Собака фактично знаходилась на проїжджій частині біля вказаної клумби. Це було 07.03.2026 близько 14 години. У цей момент, побачила, що по проїжджій частині рухається т/з сірого кольору, не вантажна (інші характеристики повідомити не може). З метою недопущення будь-якого наїзду, смикнула Мікі за повідець, однак повідець спав і вона підбігла до собаки аби забрати, але не встигла, бо т/з наблизився і на її очах переїхав переднім лівим колесом Мікі, який дуже заскавчав. Вона злякалась, відвернулась, і в той момент машина здала назад і очевидно ще раз наїхала на собаку, через що ОСОБА_3 знову заскавчав. Машина не зупинилась, поїхала далі, і біля 8 під`їзду сестра зупинила машину. Крові не було біля Мікі та він ще декілька секунд скавчав після наїзду, а потім перестав.
Опитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що їхала з чоловіком як пасажир спереду в т/з марки Renault зі швидкістю приблизно 3 км/год через великі ями. Після того як дівчата почали кричати, одразу зупинились. Чоловік вийшов з авто, назад на т/з не здавав. Вона теж вийшла з авто, побачила маленьку чорну собачку, яка лежала на проїжджій частині. Собака була на відстані 20 метрів від потерпілої. Потерпіла разом зі своєю сестрою, а також вона та її чоловік ( ОСОБА_1 ) підійшли до собачки. Власниця собаки попросила завезти їх у ветклініку. Перед цим, потерпіла кричала, що вони збили собаку. Будь-який удар, наїзд не відчула. Коли проїжджали місце де був песик, потерпілої перед машиною взагалі не було. Де собака знаходилась у момент проїзду сестри потерпілої, їй не відомо, оскільки песика взагалі не було видно. В клініці лікар констатував смерть собаки. Причин не повідомив.
Опитаний у судовому засіданні лікар-ветеринар ОСОБА_7 пояснив, що на початку березня власниця собаки разом з іншими людьми звернулись до них в клініку з собакою, це сталося приблизно в обідню перерву. При огляді у собаки не було серцебиття, дихання та корнеального рефлексу, тому констатував смерть. На собаці були залишки грунту, можливо, пов`язано з мокрою погодою. При перевірці тіла собаки переломів, кровотеч, які характерні для ДТП, не було виявлено. Однак точно стверджувати чи мали місце переломи – не може, оскільки необхідно проводити рентген, а для встановлення причин смерті – розтин. Єдина характерна ознака, яка була виявлена – це синюшність язика та слизової оболонки ротової порожнини, яка могла бути пов`язана з проблемами серцево-судинної системи або різким зупиненням дихання (асфіксією). До вказаного могли призвести як різні механічні чинники (травми), так і фізіологічні (перелякалась, вроджені хвороби серця). Для встановлення точного діагнозу повинен бути проведений розтин. В подальшому викликали поліцейського, це було через 10 хвилин, останній запитав, яка причина смерті, на що він відповів, що для цього потрібно провести розтин. Чому він (розтин) не був проведений, йому невідомо. Якщо на даний час провести ексгумацію та розтин, то окремі захворювання, наприклад серцево-судинної системи не будуть виявлені через гнилісні зміни. Для собачок маленьких порід, в тому числі, тієї, яку він оглядав, характерною ознакою є те, що вони можуть загинути внаслідок сильного переляку. Повідця не було, ошийника не помітив.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, відеозаписи, а також надані під час судового розгляду ОСОБА_1 матеріали, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про вчинення адміністративного правопорушення; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які різняться між собою та суперечать одне одному; письмові пояснення ОСОБА_6 ; схему місця ДТП; рапорт поліцейського. Інших доказів суду не надано.
На запит суду надано відеозапис з боді-камер патрульних поліцейських, на якому зафіксовано складання вказаних адміністративних матеріалів, але не факт вчинення ДТП.
У своїх поясненнях потерпіла зазначила, що т/з Renault, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , переїхав її собаку, у результаті чого остання загинула. Однак, з довідки, виданої лікарем ветеринарної клініки, встановлено, що при поверхневому огляді не було виявлено видимих переломів кінцівок та хребта, не було слідів кровотечі. Для встановлення достовірної причини загибелі собаки слід проводити розтин, однак такий не проведено. При цьому, суд враховує також пояснення лікаря-ветеринара, надані в судовому засіданні, де він пояснив, що смерть могла настати у зв`язку з сильним переляком собаки, а не через наїзд машини на нього, а також, що при огляді ніяких пошкоджень не виявив.
Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_4 в частині переїзду собаки переднім лівим колесом т/з, зважаючи на масу транспортного засобу та масу собаки, яка відноситься до маленьких порід, з урахуванням пояснень ветлікаря про те, що ним не було виявлено будь-яких переломів та кровотеч при огляді. 
Отже, версія ОСОБА_1 про те, що собака міг загинути в результаті переляку при проїзді поруч чи над ним т/з (без контакту) матеріалами справи не спростована. 
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу і події адміністративного правопорушення.
З огляду на наведені обставини, матеріали справи стосовно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, що виключає провадження у справі та остання підлягає закриттю. 
Керуючись ст.ст. 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ст.124 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Роман ЧОРНІЙ