ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5955/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі) 
суддів: Фещенко Ю.В., Золотарьова Я.С. 
секретар судового засідання: Рибалка Г.Д.
представники сторін:
від скаржника ТОВ "Караван-Дніпропетровськ": Ковальчук Н.В. (представник);
від скаржника ТОВ "Регіна Центр": не з`явився;
від позивача: Ревта Д.Л. (адвокат);
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026, суддя Ніколенко М.О.
у справі №904/5955/19
за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область 
про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" про:
- розірвання договору від 04.03.2005 оренди земельної ділянки площею 20,4710 га, кадастровий номер 1210100000:03:054:0020;
- зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку.
Рішенням суду від 06.08.2020 позов задоволено. Розірвано договір від 04.03.2005, зареєстрований в реєстрі за № 1839, оренди землі, кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район), укладений між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.03.2005 №040510400213, та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання – передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19 залишено без змін.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 було видано накази від 24.12.2020.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19.
Ухвалою суду від 09.08.2021 задоволено заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.
На адресу суду, 12.05.2026 від Дніпровської міської ради надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19. 
Заявник просить суд: встановити порядок виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19, відповідно до якого звільнення земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу здійснити силами Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514), з подальшою компенсацією витрат, понесених Дніпровською міською радою у зв`язку зі звільненням земельної ділянки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 задоволено заяву Дніпровської міської ради про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19. 
Судове рішення мотивоване неможливістю виконання рішення у спосіб, визначений в ньому, а зміна способу і порядку виконання рішення, про яку просить заявник, не призводить до його зміни по суті, а тому заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/5955/19 задоволено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись з ухвалою суду, через систему “Електронний суд” Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2026 року у справі №904/5955/19 скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Дніпровської міської ради від 12.05.2026 р. про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №904/5955/19. 
Також не погодившись з ухвалою суду, через систему “Електронний суд” Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2026 року у справі №904/5955/19 скасувати та направити справу №904/5955/19 (за заявою Дніпровської міської ради від 12.05.2026 р. про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/5955/19) за підсудністю до Господарського суду міста Києва. 

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування апеляційної скарги Скаржники посилаються на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
Кожен з апелянтів зазначає, що можливе знесення ОНБ ТРК "Караван" суттєво вплине на їх права та інтереси.
Вважають, що:
- встановивши для ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" зобов`язання звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 від об`єкту незавершеного будівництва шляхом його демонтажу, судом було грубо порушено імперативні вимоги статті 331 Господарського процесуального кодексу України в частині неможливості зміни судом первісно обраного позивачем у справі №904/5955/19 (Дніпровською міською радою) способу захисту власних прав та інтересів при зміні способу виконання рішення суду у вказаній судовій справі;
- приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. - 20.12.2021 року було відкрито виконавче проваджений ВП №67949867 з примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №904/5955/19;
- наразі вчиняється демонтаж об`єкту незавершеного будівництва ТРЦ "Караван" із залученням спецтехніки, внаслідок чого було знесено (зруйновано) приблизно 10% частини ОНБ ТРК "Караван"; процес руйнування було зупинено 03.11.2023 pоку на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року про накладення арешту у кримінальному провадженні №12023000000002058; 
- зміна способу виконання рішення звільнення земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу здійснити силами Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514), з подальшою компенсацією витрат, понесених Дніпровською міською радою у зв`язку зі звільненням земельної ділянки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964), по суті є іншим, новим рішенням у даній судовій справі, оскільки встановлення зобов`язання повернути земельну ділянку у комунальну власність та встановлення зобов`язання знести наявні на земельній ділянці будівлі та споруди є кардинально різними способами захисту прав та інтересів та, навіть, більше того - стосуються різних об`єктів цивільних прав - земельної ділянки та нерухомого майна;
- чинне законодавство України (зокрема, стаття 16 Цивільного кодексу України) взагалі не передбачає такого способу захисту цивільних прав, як встановлення судом зобов`язання власника майна припинити своє право власності на таке майно шляхом його знищення.

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
У поданому 10.06.2026 відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.
В обґрунтування заявленої позиції Дніпровська міська рада вважає, що наведені доводи Скаржника ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" є необґрунтованими.
Окремо Позивач посилається на те, що узгоджений характер дій всіх Скаржників свідчить про єдину мету – зловживання процесуальними правом з метою створення умов для зупинення виконавчого провадження.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Мартинюка С.В. (доповідач), суддів – Джепи Ю.А., Фещенко Ю.В. 
19.05.2026 від ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" надійшла уточнена апеляційна скарга.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 у справі №904/5955/19. Розгляд справи №904/5955/19 призначено у судовому засіданні на 24.06.2026.
03.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від Скаржника ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" надійшло клопотання про доповнення до апеляційної скарги.
10.06.2026 до суду через систему “Електронний суд” від Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційні скарги, за змістом якого заявник заперечує щодо задоволення останніх.
11.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" надійшло клопотання про залишення без розгляду відзиву Дніпровської міської ради на апеляційні скарги у зв`язку з пропущенням процесуального строку.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2026 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ "Регіна Центр" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 у справі №904/5955/19. Розгляд справи №904/5955/19 призначено у судовому засіданні на 24.06.2026. Приєднано апеляційну скаргу ТОВ "Регіна Центр" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 у справі №904/5955/19 до апеляційної скарги ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 у цій справі для розгляду в одному апеляційному провадженні.
Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2026, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Джепи Ю.А. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 №1, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/5955/19.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Мартинюка С.В. (доповідач у справі), суддів: Золотарьової Я.С., Фещенко Ю.В. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.06.2026 прийнято апеляційні скарги ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" та ТОВ "Регіна Центр" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 у справі №904/5955/19 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі), суддів: Золотарьової Я.С., Фещенко Ю.В.
23.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
24.06.2026 до суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Регіна-Центр" надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання – передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.
Ухвалою суду від 09.08.2021 задоволено заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.
Приватним виконавцем Ванжою О.В. відкрито виконавче провадження № 67949867 з виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/5955/19.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Щодо відзиву Дніпровської міської ради на апеляційні скарги 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2026 встановлено учасникам провадження у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Встановлений судом для учасників справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу завершився 04.06.2026.
10.06.2026 представником Дніпровської міської ради було подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України «строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом».
Згідно з ч. 2 ст. 118 ГПК України «заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом».
За приписами ч. 1-3 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Проте колегія суддів зазначає, що в даному випадку Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу після закінчення встановленого строку, встановленого судом, без відповідної заяви про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу до закінчення цього строку або ж про визнання поважними причин пропуску такого строку.
Частиною 3 ст.263 ГПК України встановлено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи зазначене, поданий 10.06.2026 Дніпровською міською радою відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" не береться до уваги апеляційним господарським судом.
Щодо апеляційної скарги ТОВ "Регіна-Центр"
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Регіна Центр» підлягає закриттю з огляду на наступне: 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 позов задоволено.
Розірвано договір оренди землі від 04.03.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 1839, кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район), укладений між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.03.2005 року № 040510400213, та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання – передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) на користь Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 842,00 грн.
Рішення набрало законної сили відповідно до постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 задоволено.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.
Законність оскаржуваної апелянтами ухвали була предметом апеляційного розгляду.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2022 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 задоволено заяву Дніпровської міської ради про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19. 
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга ТОВ «Регіна Центр» подані в порядку ст. 272 Господарського процесуального кодексу України.
За її змістом скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 про заміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 прямо стосується його прав як співінвестора незавершеного будівництва торгівельно-розважального комплексу "Караван", що знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р, знищення якого згідно оскаржуваної ухвали унеможливить задоволення майнових прав скаржника. 
Згідно ч.1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про порушення оскаржуваним рішенням (в даному випадку ухвалою, яка в силу ст. 232 Господарського процесуального кодексу України є одним із видів судового рішення ) прав та законних інтересів скаржника, наявності правового зв`язку між апелянтом і сторонами у справі, колегія суддів зазначає про наступне.
У ст. 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.
Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.
У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі "Брумареску проти Румунії"). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення.
Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.
Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст.129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.
Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволили б реалізувати його в повному обсязі та забезпечити ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі1 розділу І, главі 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.
Відповідно до ч.1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також /особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки,/ мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Як зазначено вище, ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.
Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. 
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Якщо при цьому буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження. 
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі №904/5618/17, від 21.09.2018 року у справі №909/68/18, від 18.12.2018 року у справі №911/1316/17, від 27.02.2019 року у справі №903/825/18, від 17.10.2019 року у справі № 910/21156/16.
Обґрунтовуючи наявність процесуального права на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, скаржник посилається на те, що виконання оскаржуваної ухвали призведе до знищення майна, іпотекодержателем якого є ТОВ "Регіна Центр".
При дослідженні вказаних доводів колегією суддів з`ясовано наступне:
Предметом позовних вимог у даній справі №904/5955/19 є вимоги Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1839, кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га та знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання – передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.
За змістом оскаржуваної ухвали від 18.05.2026 року змінено спосіб виконання рішення, який зводиться до того, що відповідач має звільнити орендовану земельну ділянку і повернути її позивачу.
Матеріали справи містять Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію 20.05.2015 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" права власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: Дніпропетровська області, м. Дніпропетровськ, вул. Космічна (Жовтневий район), будинок 33Р.
Згідно Витягу – опис об`єкта нерухомого майна – Багатофункціональний торгово-розважальний комплекс з паркінгом (незакінчене будівництво).
Відповідно до ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. 
Частиною 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці 1 цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
Державна реєстрація права власності як на об`єкт незавершеного будівництва, так і на нерухоме майно здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у статті 1 якого зазначено, що державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.
Отже, об`єкт незавершеного будівництва за визначенням ч. 3 ст.331 Цивільного кодексу України за своєю правовою природою є сукупністю матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво), оскільки правовий статус об`єкта як нерухомого майна виникає з моменту завершення будівництва. 
Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 916/633/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №200/22329/14-ц.
За змістом оскаржуваної апелянтом ухвали суду вбачається, що вона стосується прав та обов`язків саме відповідача по даній справі - ТОВ "Караван - Дніпропетровськ". Про жодні права ТОВ «Регіна Центр» в ухвалі суду першої інстанції, яка є предметом оскарження, не йдеться.
ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" є власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна) на спірній земельній ділянці, і таке право власності відповідач не втрачає і у процесі виконання оскаржуваної ухвали. 
З огляду на це доводи скаржника про те, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 року у справі №904/5955/19 вирішує питання про права та обов`язки ТОВ "Регіна Центр" як іпотекодержателя об`єкту незавершеного будівництва, є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що як у мотивувальній частині, так і в резолютивній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 18.05.2026 року не містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Регіна Центр». Отже, в даному випадку не існує правового зв`язку між апелянтом і сторонами у справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що права ТОВ «Регіна Центр» оскаржуваною ухвалою не порушено, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Регіна Центр» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 року у справі № 904/5955/19 підлягає закриттю відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України. 
Щодо апеляційної скарги ТОВ "Караван-Дніпропетровськ"
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
В силу частини 3 статті 33 Закону України „Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.
Положеннями ч. 1 ст. 4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.
Поняття „спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Щодо підсудності заяви Дніпровської міської ради про зміну способу виконання рішення суду слід зазначити, що ухвалою суду від 21.04.2023 передано матеріали справи №904/5955/19 Господарському суду міста Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/15023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (ідентифікаційний номер 33159964), для розгляду спору по суті в межах цієї справи.
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК), з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Здійснюючи системне тлумачення приписів статті 7 КУзПБ, підпункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, а також статті 339 ГПК України слід виходити із того, що процедура банкрутства - це спеціальна правова процедура, норми КУзПБ є спеціальними, і під час їх співставлення із нормами загальними вони повинні мати процесуальний пріоритет.
КУзПБ розширив юрисдикційність господарському суду спорів, стороною яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, визначивши за змістом статті 7 Кодексу критерій впливу на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності розгляду спору в межах справи про його банкрутство.
Тлумачення приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у взаємозв`язку зі статтею 7 КУзПБ свідчить, що у цих нормах законодавець, застосувавши категорії «справи у спорах з майновими вимогами», «майновий спір», «спір щодо майна» та залишивши перелік таких спорів відкритим, визначив передумови для реалізації судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, функції судового контролю щодо максимально широкого кола правовідносин за участю боржника та щодо його майна.
За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.
Системне тлумачення пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ приводить до висновку, що у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника, виконання яких є можливим шляхом звернення стягнення на кошти чи інше його майно, незалежно від процесуальної форми звернення (скарга, заява, позов) заінтересованої особи щодо здійснення такого контролю.
Повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.
Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21 жовтня 2019 року КУзПБ повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Колегія суддів апеляційного суду виснує, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію вказаного Кодексу має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.
До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суд має виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.06.2026 у справі №604/774/24 (4-с/604/4/25).
Так, за загальним правилом судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Разом із тим, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство. Розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, із дня введення в дію КУзПБ, тобто з 21 жовтня 2019 року, має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.
Апеляційний суд зауважує, що у випадку розгляду судом першої інстанції заяв в межах судового контролю за виконанням судових рішень боржником, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, відбувається зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, то така заява в межах судового контролю за виконанням судових рішень підглядає розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
Однак в даному випадку колегія суддів виснує, що юридична доля об`єкту незавершеного будівництва вже вирішена в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021, а в заяві про зміну способу виконання рішення від 12.05.2026 Дніпровська міська рада ставить питання лише про зміну особи, на яку буде покладено знесення об`єкту незавершеного будівництва, тому зміна способу виконання вирішення суду від 06.08.2020 не призводить до зміни розміру або складу ліквідаційної маси боржника та не може вплинути іншим чином на майнові активи ТОВ "Караван-Дніпропетровськ".
Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Тобто введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не передбачає зупинення виконання всіх рішень судів стосовно боржника, зокрема стосовно звільнення земельної ділянки.
Доводи апелянта про те, що зміна способу виконання рішення суперечить обмеженням, пов`язаним із введенням мораторію на задоволення грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, не відповідає положенням Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки спір у справі № 904/5955/19 не передбачає грошових зобов`язань чи зобов`язань щодо сплати податків і зборів.
За таких обставин, заява Дніпровської міської ради про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19 підсудна Господарського суду Дніпропетровської області.
Щодо тверджень апелянта про правову природу майна
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» визначає об`єкт незавершеного будівництва як на об`єкт нерухомого майна.
Колегія суддів зазначає, що факт здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва не змінює правового статусу такого майна та не перетворює сукупність будівельних матеріалів на об`єкт нерухомого майна
Згідно із ч.1 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦК України).
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331 ЦК України).
Оскільки об`єкт незавершеного будівництва, належний апелянту не введений в експлуатацію, в розумінні чинного законодавства він є саме сукупністю будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника в цій частині.
Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання – передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.
Ухвалою суду від 09.08.2021 задоволено заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.
Приватним виконавцем Ванжою О.В. відкрито виконавче провадження № 67949867 з виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/5955/19.
Як вже зазначалось, Дніпровська міська рада стверджує про неможливість виконання такого рішення внаслідок невчинення відповідачем жодних дій, направлених на виконання рішення суду. Навпаки, за твердженням позивача, відповідач протидіє виконанню рішення суду у справі № 904/5955/19.
Заявник вважає, що зміна способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19 шляхом звільнення земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу - здійснити силами Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514), з подальшою компенсацією витрат, понесених Дніпровською міською радою у зв`язку зі звільненням земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» (04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) буде мати наслідком реальну можливість виконання такого рішення та фактичне відновлення порушених прав позивача.
Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/5955/19, фактично способом захисту порушеного права позивача є повернення у користування позивача земельної ділянки шляхом звільнення такої земельної ділянки від майна відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що зухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року, визначено спосіб виконання вказаного рішення шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван – Дніпропетровськ» звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що способи виконання, визначені в ухвалах від 18.05.2026 року та від 09.08.2021 року фактично однакові, змінюється лише особа, на яку покладаються зобов`язання вчинити дії, направлені на виконання рішення суду.
Заява Позивача про встановлення іншого порядку виконання рішення подана у зв`язку з тим, що зрішення суду залишається невиконаним протягом тривалого часу (майже 5 років).
Як вбачається з інформації про виконавче провадження, сформованої в Автоматичній системі виконавчих проваджень, виконавче провадження номер 67949867 відкрито 20.12.2021 року. Відповідно до відкритої інформації з АСВП виконавче провадження №67949867 є зупиненим.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів виснує про те, що в даному випадку, встановлення порядку виконання рішення господарського суду про звільнення земельної ділянки комунальної власності, шляхом знесення об`єкта незавершеного будівництва та демонтажу споруд, розташованих на цій земельній ділянці, саме силами та засобами Дніпровської міської ради є ефективним механізмом виконання рішення та забезпечення відновлення порушеного права територіальної громади міста Дніпра та не призведе до зміни первісно обраного Дніпровською міською радою способу захисту своїх порушених прав та інтересів, оскільки судом будуть вжиті лише нові заходи для забезпечення виконання прийнятого рішення.
Хоча рішення суду і зобов`язує саме відповідача вчинити певні дії, однак не є нерозривно пов`язаним із особою останнього та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття заходів виконання спеціально уповноваженими на те органами, у тому числі виконавчими органами Дніпровської міської ради, враховуючи обставини невиконання рішення у добровільному та примусовому порядках.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що з метою забезпечення ефективності судового захисту та належного виконання рішення суду, наявні підстави для встановлення порядку виконання судового рішення шляхом знесення об`єкта незавершеного будівництва та демонтажу споруд силами і за рахунок Дніпровської міської ради, з подальшим відшкодуванням понесених витрат відповідачем.
Принагідно апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.
Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.
При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення або наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №914/1908/23 від 03.09.2024 року.
Таким чином, в даному випадку зміна способу виконання рішення на "звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу - здійснити силами Дніпровської міської ради, з подальшою компенсацією витрат, понесених Дніпровською міською радою у зв`язку зі звільненням земельної ділянки" не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав та інтересів. 
Порушення права позивача у даному випадку полягає у фактичній неможливості користування належною йому земельною ділянкою внаслідок заняття такої ділянки відповідачем. А тому, обраний позивачем інший порядок виконання рішення суду відновить його порушене право.
При цьому, колегія апеляційного господарського суду вважає, що невиконання рішення суду протягом тривалого часу боржником свідчить про наявність обставин, що істотно ускладнюють його виконання у спосіб, визначений в ухвалі від 09.08.2021 року.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на ТОВ "Караван-Дніпропетровськ".

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 – закрити.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 у справі №904/5955/19 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 
Повний текст постанови складено 06.07.2026.

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко 

Суддя Я.С. Золотарьова