Справа № 645/9253/25
Провадження № 2/645/1038/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 червня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Феленко Ю.В.,
за участі секретаря судових засідань Каратаєвої Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами № 3001500 від 15.05.2021, № 103779220 від 15.07.2021, № 75254829 від 13.06.2021 у загальному розмірі 106574,74 грн. а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн..
В обґрунтування позову вказує, що 15.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір №3001500, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн, проценти за користування кредитом: 2640,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо.
15.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір №103779220, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 7000.00 грн, проценти за користування кредитом: 21,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо.
13.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір № 75254829, в електронній формі , з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Загальний розмір наданої позики становить 8020.00 грн, що включає в себе кошти, надані позичальнику за основним договором позики, а також додатково надані кошти (у разі наявності) на підставі укладених між сторонами додаткових угод до договору. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 % яка нараховується за кожен день користування позикою.
29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3001500. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3001500. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3001500.
30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103779220. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103779220. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 103779220.
27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75254829. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75254829. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75254829.
Загальний розмір заборгованості за Договором №3001500 від 15.05.2021 на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 36422 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4183.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -31469,59 грн.
Загальний розмір заборгованості за Договором №103779220 від 15.07.2021 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 44207,39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5326,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -38881,39 грн.
Загальний розмір заборгованості за Договором № 75254829 від 13.06.2021 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 25944,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 8020,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -17777,99 грн; інфляційні збитки - 128,32 грн.; нараховані 3% річних -18,45 грн.
Загальний розмір заборгованості за вказаними Договорами, що позивач просить стягнути з відповідача, становить 106574,74 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 17529,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 88128,97 грн; заборгованість за комісіями - 770,00 грн.; інфляційні збитки - 128,32 грн; нараховані 3% річних - 18,45 грн.
Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.
26.01.2026 від представника відповідача, адвоката Мирошника Р.С. який діє на підставі договору про надання правової допомоги, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції, у відзиві зазначає, що позивачем не доведено факту укладення кредитних договорів в електронній формі, а одне лише візуальне відображення одноразового ідентифікатора, як засобу електронного підписання договору, у вигляді комбінації символів на договорі, саме по собі не містить слідів активних вольових дій відповідача. Будь-які електронні докази , чи паперові копії електронних доказів, які пов`язували б наявність на договорах одноразових ідентифікаторів саме діями відповідачки з , направленими на укладення договорів - в матеріалах справи відсутні.
Також, сторона відповідача вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила надання коштів мають мінливий характер, залежать виключно від волі кредитора та не є складовою кредитного договору. Окрім того, наявність паспорту споживчого кредиту не свідчить про укладення договору про споживчий кредит саме на умовах, викладених у паспорті споживчого кредиту, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Також позивачем не надані первинні банківські документи. Тож, позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами ключові обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: факт укладення кредитних договорів саме відповідачкою, факт її волевиявлення та підписання договорів у порядку та спосіб, передбачені законом, факт належного виконання первісними кредиторами обов`язку з надання кредитних коштів, а також правомірність, склад і розмір заявленої до стягнення заборгованості за кожним із договорів.
29.01.2026 представником позивача подана відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивачем повністю підтверджено факт укладання спірних кредитних договорів, тоді як відповідачем не надано доказів на підтвердження аргументів про неукладення Договорів, такі-як, зокрема, витяг з Українського бюро кредитних історій, інформація з банку відповідача щодо наявних рахунків та операцій по ним тощо. Відповідачем не спростовуються доводи позивача про порушення зобов`язання, як і не спростовує доводів позивача про неналежне виконання зобов`язання за Договорами кредиту.
Представником відповідача 04.02.2026 надані заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідь на відзив не містить жодних нових обставин чи доказів та не спростовує доводів, викладених у відзиві на позовну заяву. Її зміст зводиться до повторення позиції, наведеної у позові, власних оцінок та припущень, без належного підтвердження заявлених вимог допустимими й достовірними доказами, унаслідок чого покладений на позивача обов`язок доказування не виконано. Подане клопотання про витребування доказів по суті є спробою перекласти на суд обов`язок зі збирання доказової бази та усунути власні недоліки доказування, що не відповідає засадам змагальності процесу.
06.02.2026 представником позивача надані письмові пояснення, в яких зазначені доводи, фактично аналогічні викладеним у відповіді на відзив, а також містять доводи щодо заперечення стороною відповідача на клопотання позивача про витребування доказів. 
У судове засідання сторони не з`явились. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд зазначає таке.
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 15.05.2026 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3001500, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 10000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в Кредитному договорі (п. 1.1-1.2 Договору).
Сторони погодили такі умови: загальний розмір кредиту 10000,00 грн, строк кредитування - 30 днів, з 15.05.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.06.2021; комісія за надання кредиту 770,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,70% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 2640,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.2. 1.4, 1.5 Договору № 3001500). Договір № 3001500 підписаний з боку відповідача ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Анкета-заява на кредит № 3001500 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви.
На виконання Договору № 3001500 15.05.2021 кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн на картковий рахунок позивача через платіжну систему LIQPAY, що підтверджується випискою, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 , яка емітована банком на ім`я ОСОБА_1 .. Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору № 3001500.
29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3001500, відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 29.11.2021 ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до відповідача за Договором № 3001500.(а.с. 137) 
Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за Договором № 3001500.(а.с. 37)
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості за Договором № 3001500 становить 36422.59 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4183.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 31469.59 грн.; заборгованість за комісіями - 770.00 грн.
Також 15.07.2021між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 103779220, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 7000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в Кредитному договорі (п. 1.1-1.2 Договору).( а.с. 108-112)
Сторони погодили такі умови: загальний розмір кредиту 7000,00 грн, строк кредитування - 30 днів, з 15.07.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.08.2021; проценти за користування кредитом: 21,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.2. 1.4, 1.5.2 Договору № 103779220). Договір № 103779220 підписаний з боку відповідача ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Анкета-заява на кредит № 103779220 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви.(а.с. 115)
На виконання Договору № 103779220 15.07.2021 кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн на картковий рахунок позивача через платіжну систему LIQPAY, що підтверджується випискою, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 , яка емітована банком на ім`я ОСОБА_1 ..
Тож, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору № 103779220.
30.11.2021 було укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103779220. (а.с. 139-143) 
Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за Договором № 3001500.(а.с. 38)
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості за Договором № 3001500 становить 44207.39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5326.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 38881.39 грн.
Крім того, 07.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75254829 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», позикодавець зобов`язався передати у власність позичальнику грошові кошти (позику), на погоджений строк, на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики. Сторони погодили такі умови: сума позики - 8020,00 грн; строк позики (строк договору) - 30 днів; процентна ставка 1,99 %, знижена процентна ставка 0,80%, процентна ставка за понадстрокове користування 2,70% (фіксована); проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. 
На виконання Договору №75254829 ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» видало кредит в загальній сумі 8020,00 грн шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідача, вказаного ним в заявці на кредит. Кредит видано через платіжну систему LiqPay платіжного провайдера АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується випискою, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 , яка емітована банком на ім`я ОСОБА_1 
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №27/01/2022 відповідно до якого на підставі Реєстру боржників права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 75254829 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників (а.с. 39) та Акту прийому-передачі Реєстру боржників ТОВ «Коллект Центр» відступило права вимоги за Договором № 75254829 позивачу. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості відповідача за Договором № 75254829 становить 25944.76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 8020.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17777.99 грн.; інфляційні збитки - 128.32 грн.; нараховані 3% річних -18.45 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що Договір № 3001500, Договір № 103779220 та Договір № 75254829 (далі разом Договори) укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), частиною якої є офіційний вебсайт кредитодавця у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Договори підписано з боку відповідача одноразовими ідентифікаторами, що отримані ним на його фінансовий номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Договори підписані відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вони укладені з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
На виконання Договорів кредитодавці (первісні кредитори) надали відповідачу кредити в сумі відповідно 10000,00 грн., 7000,00 грн. та 8020,00 грн. Кредити надано через платіжні системи платіжних провайдерів, що надають послуги первісним кредиторам. Отже, первісні кредитори виконали взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договорів. На підставі договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за Договорами. Відступлення права вимоги відповідає положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договорами відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за сумою отриманого кредиту (тіла кредиту) розмірі 4183,00 грн за Договором № 3001500, 5326,00 грн за Договором № 103779220 та у розмірі 8020,00 грн за Договором № 75254829.
Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28.03.2018.
Відповідно до п.1.3, 1.4 Договору № 3001500 кредит надається строком на 30 днів до 14.06.2021 (строк кредитування). Пунктом 1.5.2 Договору № 3001500 визначений розмір процентів за користування кредитом: 2640,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору № 3001500 встановлена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Положення п 2.3 Договору № 3001500 визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою процентів за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено кредит) та на стандартних умовах, відповідно до яких нарахування процентів відбувається за стандартною (базовою) ставкою. Водночас позивач не надав будь яких належних доказів продовження строку кредитування. Крім того, визначення в Договорі № 3001500 умов автоматичної пролонгації порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін (ст. 12 зазначеного закону). А відтак, нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) поза строком кредитування є неправомірним. Відповідно до п.1.5.2 Договору № 3001500 та Додатку №1 до Договору (Графік платежів) сума відсотків (процентів за користування кредитом), нарахована за період строку кредитування та яка належить до стягнення, становить 2640,00 грн. В стягненні решти суми нарахованих відсотків слід відмовити.
Аналогічні висновки стосуються Договору № 103779220 від15.07.2021, а тому відповідно до п.1.5.2 Договору № 103779220 та Додатку №1 до Договору (Графік платежів) сума відсотків (процентів за користування кредитом), нарахована за період строку кредитування та яка належить до стягнення, становить 21,00 грн.
Крім того, згідно з п. 1.4 Договору № 75254829 кредит надається строком на 30 днів (строк кредитування). Договором № 75254829 не передбачено порядок пролонгації строку кредитування. Натомість частиною 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Отже, за таких обставин, нарахування процентів за користування кредитом є правомірним у межах строку кредитування. Враховуючи викладене, сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача, в межах строку дії договору згідно з розрахунком заборгованості, становить 1915,20 грн.
Щодо нарахування позивачем, як новим кредитором, 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає таке. Позивач не надав розрахунок 3 % річних, також не вказав період, за який такі нарахування здійснено. Водночас у п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діяла в період строку дії Договору, встановлено, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. 
В постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 зроблено правовий висновок про те, що враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, нараховані позивачем 3% річних не підлягають стягненню на підставі п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо вимоги позивача про стягнення комісії, суд зазначає таке.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що «якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладаючи кредитний договір № 3001500 від 15.05.2026 сторони погодили сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 770,00 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що сплата позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та не підлягає стягненню з відповідача.
Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, суд виходить з наступного.
За положеннями частин 1, 3 статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно із ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
За приписами ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Нормою ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі № 463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України).
На підтвердження розміру витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги адвоката позивачем надано копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 947 від 03.11.2025, витяг з акту про надання юридичної допомоги № 16 від 28.11.2025, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, за рахунок відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 4209,62 грн..
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 407,89 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами № 3001500 від 15.05.2021, № 103779220 від 15.07.2021, № 75254829 від 13.06.2021 у загальному розмірі розмірі 17945,60 грн..
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 407,89 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 4209,62 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, код ЄДРПОУ: 44276926;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Представник відповідача - адвокат Мірошник Роман Сергійович, діє на підставі договору про надання правової допомоги, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса 61001, м. Харків, проспект Гагарина, буд. 23, оф. 41, РНОКПП НОМЕР_3 
Повний текст рішення складено 22.06.2026.

Суддя         Ю.В. Феленко