Справа № 646/9332/25 
№ провадження 2/646/1752/2026 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року     м.Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова в складі
судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Зубкової В.О.,
представника позивача Філіпович О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 646/9332/25 за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на заставне майно, -
в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за споживчим кредитом у розмірі 423 990,76 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом - 385 092,13 гривень, заборгованості по процентам 38898,63 гривень, звернення стягнення на майно, яке належить відповідачці ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб марки КІА, модель SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах. В обґрунтування позову зазначив, що 27.04.2021 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит для придбання транспортного засобу № 536/0225 в загальному розмірі 471 994, 00 гривень на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення не пізніше 26.04.2028 р., зі сплатою процентів в розмірі 5,99 % річних. На виконання вимог п 3.2.1 Кредитного договору Банк шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на Поточний рахунок Продавця приватного акціонерного товариства «Завод Фрунзе» перерахував грошові кошти в сумі 471 994,00 гривень. Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 6 892,89 гривні. Пунктом 3.9.1. кредитного договору встановлено, що у разі невиконання позичальником та/або майновим поручителем взятих на себе обов`язків банк має право вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів. Відповідно до п. 2.1. та п. 2.4. Договору застави заставодавець з метою належного виконання зобов`язання передав в заставу рухоме майно, а саме транспортний засіб марки КІА, модель SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до пп. 4.1.6. п. 4.1. Договору застави передбачено, що заставодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов`язання за кредитним договором та/або обов`язків за цим договором звернути стягнення на предмет застави й задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі. 23.06.2025 р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровані відомості про звернення стягнення на предмет застави.
Ухвалою суду від 22.09.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.03.2026 р. у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
В судовому засіданні представник позивача Філіпович О.Є. позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. 
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не повідомили суд про причини неявки, своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України не скористались.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 27.04.2021 р. між АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит для придбання транспортного засобу № 536/0225 в загальному розмірі 471 994, 00 гривень на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення не пізніше 26.04.2028 р., зі сплатою процентів в розмірі 5,99 % річних. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір застави майна № 536/0225/1 від 27.04.2021 р. Предметом застави є транспортний засіб марки КІА, модель SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . Предмет застави належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 21.04.2021 р. Відповідно до п.п. 4.1.6 договору застави майна № 536/0225/1 у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором та/ або обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим договором, законодавством, кредитним договором звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі.
Станом на 08 серпня 2024 року за відповідачем наявна заборгованість за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 0271-430 від 29 вересня 2021 року у розмірі 452067 грн. 06 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 377051 грн. 99 коп.; сума заборгованості за відсотками 75015 грн. 07 коп.
З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається про заставу рухомого майна, а саме автомобіля КІА, модель SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , Харківською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи».
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем станом на 08.08.2025 р. за договором № 536/0225 становить 423 990,76 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом - 385 092,13 гривень, заборгованості по процентам 38898,63 гривень.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.
Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Відповідно до частини другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно статті 1 Закону України «Про заставу» та статті 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою.
За ст.28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.23, ст.ст.24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.
Таким чином, законодавець надає право заставодержателю звернути стягнення на майно у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитним договором, на забезпечення якого укладено договір застави.
Надані у справі докази позивачем і досліджені в судовому засіданні підтверджують набуття ним всіх прав вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором, а також звернення стягнення га заставне майно. Розмір заборгованості відповідно до вимог статті 13 ЦПК України відповідачами не спростовано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст. ст. 526, 610, 626, 628, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, 

в и р і ш и в:

Позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на заставне майно задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит № 536/0225 від 27.04.2021 р. у розмірі 423 990,76 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом - 385 092,13 гривень, заборгованості по процентам 38898,63 гривень.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 536/0225 від 27.04.2021 р., яка станом на 26.08.2025 р. складає 423 990,76 гривень, звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави майна №536/0225 від 27.04.2021 р., а саме транспортний засіб марки КІА, модель SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір червоний, об`єм двигуна 1591 шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнути на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» судовий збір з ОСОБА_1 у розмірі 6359,86 гривень та з ОСОБА_2 3028,00 гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення складено 24.06.2026 р.

Відомості щодо учасників справи:
позивач - АТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», м. Харків, м. Київ, майдан Конституції, 22, ЄДРПОУ 09351600
відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
відповідач - , ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Т.М. Янцовська