СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/4172/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Демідова П.В., суддя Тарасова І.В.
за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" (вх.№ 618 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2026 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Калантай М.В., повне рішення складено 23.03.2026) у справі №922/4172/25
за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова, м.Харків, в інтересах держави в особі Харківської обласної ради, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект", м.Полтава,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 
Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради, м. Харків, 
Департаменту освіти і науки Харківської обласної державної адміністрації, м.Харків, 
про стягнення 1 236 213,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект", за участі Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради, Департаменту освіти і науки Харківської обласної державної адміністрації, про стягнення 1236213,50 грн збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушень, допущених ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" під час виконання договору № 1 від 08.05.2023 з виготовлення проектно-кошторисної документації, укладеного з Комунальним закладом "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради (далі – КЗ "ХСШ № 6" ХОР), Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради були завдані збитки в розмірі 1236213,50 грн. Прокурор посилається на висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025, згідно з яким проектна документація за вказаним договором містить ознаки повторного використання в будівництві проектної документації за договором № 1-кап від 23.12.2022, укладеним між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", у зв`язку з чим вартість проектних робіт за договором № 1 від 08.05.2023 повинна становити 748786,50 грн без ПДВ; різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 1 від 08.05.2023 та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1236213,50 грн без ПДВ.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі №922/4172/25 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" на користь Харківської обласної ради збитки в сумі 1236213,50 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" на користь Харківської обласної прокуратури 14834,56 грн судового збору.
Вказане рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що на виконання умов договору № 1 від 08.05.2023 ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" виготовлено проектно-кошторисну документацію за об`єктом "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49"; дана документація передана КЗ "ХСШ № 6" ХОР за актом здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 21.06.2023 до договору № 1 від 08.05.2023 на загальну суму 1985000,00 грн без зазначення про наявність ознак повторного використання виготовленої документації. Водночас, згідно з висновками експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 спірна проектна документація має ознаки проекту повторного використання у будівництві, а тому вартість проектних робіт за договором № 1 від 08.05.2023 повинна становити 748786,50грн без ПДВ. Різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 1 від 08.05.2023, укладеного між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1236213,50 грн. Суд першої інстанції визнав висновок експерта належним доказом у цій справі. 
За висновками місцевого господарського суду, прокурором доведено наявність збитків у вигляді надмірно сплачених на користь відповідача коштів за договором в сумі 1236213,50грн, протиправність поведінки відповідача, який не застосував приписи Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, затвердженої наказом Мінрегіону від 01.11.2021 № 281, та не зменшив розмір вартості виконаних ним робіт, а також наявність прямого причинного зв`язку між такими діями (бездіяльністю) відповідача та необґрунтованою завищеною витратою коштів обласного бюджету, а відповідачем при цьому не доведено відсутності його вини у заподіянні збитків (навпаки відповідач безпідставно наполягає на правомірності його дій), у зв`язку з цим позовні вимоги задоволено.
Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної ради, оскільки остання, будучи обізнаною про порушення, не вживала заходів захисту прав територіальної громади. Суд також відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у кримінальній справі № 644/4803/25 та відхилив доводи відповідача щодо необхідності залишення позовної заяви без руху.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" з рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2026 у справі №922/4172/25 повністю; ухвалити нове судове рішення у справі №922/4172/25, яким у задоволенні позову Керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" про стягнення збитків в сумі 1 236 213,50 гривень відмовити повністю.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, всупереч позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах та практики ЄСПЛ, що виразилося у порушенні принципу змагальності (ст. 13 ГПК України), порушенні правил доказування (ст. ст. 73–80 ГПК України), неповній та неналежній оцінці доказів (ст. 86 ГПК України), вирішенні спору за відсутності доказів, на які посилався позивач, недоведеності обставин (ст. 277 ГПК України) та необґрунтованості рішення (ст. 236 ГПК України).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на таке:
- суд першої інстанції як єдиний беззаперечний доказ поклав в основу рішення висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 за результатами будівельно-технічної експертизи, який, за твердженням апелянта, не підтверджує обставин спричинення матеріальної шкоди та підстав для її стягнення; питання завищення вартості робіт за договором № 1 від 08.05.2023 експертом взагалі не досліджувалося. Вказує на те, що висновок експерта містить протиріччя та припущення, в яких немає чіткого визначення чи є проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища, згідно укладеного договору між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", проектом повторного використання в будівництві, відповідно до установлених норм законодавства та Порядку розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року № 1160 (далі-Порядок).
Вказує на такі протиріччя: у дослідницькій частині експерт зазначив про відсутність ряду ознак проекту повторного використання (у завданні на проектування не визначено необхідність використання проекту повторного використання; проектна документація не затверджена замовником як проект повторного використання; на титульному аркуші не зазначено, що проект розроблений з використанням проекту повторного використання), проте у підсумковому висновку зазначив, що документація має ознаки проектів повторного використання. Суд не з`ясував питання достатності поданих експертові об`єктів дослідження, повноти відповідей на поставлені питання, не перевірив узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком, що суперечить правовим позиціям Верховного Суду (постанови від 28.03.2018 у справі № 520/8073/16, від 12.02.2020 у справі № 457/906/17, від 15.06.2021 у справі № 916/2479/17, від 07.06.2022 у справі № 916/302/16);
- наголошує, що відповідно до Порядку розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1160, проект повторного використання - це документація, призначена для багаторазового застосування, яка включає експертну оцінку з позитивним висновком та затверджується замовником. Проект, який не розроблений, не пройшов експертизу та не затверджений замовником як проект повторного використання, не є таким у юридичному розумінні. Виконані проекти за договорами № 1 від 08.05.2023 та № 1-кап від 23.12.2022 не розроблялися, не замовлялися та не затверджувалися як проекти повторного використання, не були призначені для багаторазового застосування. Згідно з ДБН А.2.2-3:2014, застосування проекту без офіційного статусу «повторного» розглядається як розроблення нового проекту з використанням архівних матеріалів;
- вказує, що проектна документація за договором № 1 від 08.05.2023 пройшла будівельну експертизу та отримала позитивний експертний звіт № 230427-23/А від 30.05.2023 ТОВ "Перша будівельна експертиза", яким підтверджено відповідність документації нормативним вимогам, правильність кошторисної частини та технічних рішень; звіт не містить визначення та віднесення спірного проекту до проекту повторного використання. Будь-яких невідповідностей нормативним вимогам, у тому числі щодо завищеної вартості робіт, експертизою не встановлено;
- вважає помилковими висновки суду першої інстанції про заборону договором повторно використовувати проекти, посилаючись те, що у пункті 9.1 договору № 1-кап від 23.12.2022 зазначено, що проектно-кошторисна документація є інтелектуальною власністю виконавця, а повторне застосування або будь-яке його коригування здійснюється виключно виконавцем відповідно до ст. 30 Закону України "Про архітектурну діяльність". При цьому, законодавством не заборонено використовувати власні технічні напрацювання у своїй роботі;
- стверджує, що прокурором не надано жодного належного доказу на підтвердження факту неналежного виконання ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" умов договору, наявності у роботі (в проектно-кошторисній документації за договором № 1 від 08.05.2023) істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків, які б були допущені підрядником, чи позбавлення того, на що замовник розраховував при укладенні договору, не надано доказів понесеної матеріальної шкоди замовником. Висновок експерта № СЕ-19/121- 25/12417-БТ від 18.07.2025 не підтверджує факт спричинення матеріальних збитків, а лише містить математичні розрахунки різниці між вартістю виготовленого проекту за договором та вартістю іншого проекту, який жодного відношення до договору немає. 
Вказує на те, що прокурором до позову взагалі не долучено проєктну документацію, яку відповідач виготовив та передав замовнику на виконання умов договору № 1 від 08.05.2023, та яка є предметом доказування в даній справі.
Наголошує, що відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 21.06.2023 замовник прийняв роботи без претензій за обсягом і якістю. Арифметичні розрахунки різниці вартості, проведені експертом «за умови» застосування проекту повторного використання, не можуть вважатися матеріальною шкодою (збитками). Відповідач посилається на визначення матеріальної шкоди згідно з Порядком взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, затвердженим наказом від 19.10.2006 № 346/1025/685/53, та зазначає, що прокурором не надано жодних підтверджуючих документів (актів перевірок, позабалансових рахунків, висновків судової економічної експертизи), які б встановлювали наявність та розмір збитків.
- за твердженням скаржника, суд не врахував, що договір № 1 від 08.05.2023 укладений за результатами процедури публічної закупівлі через систему Prozorro, ціна сформувалася в умовах конкурентного середовища, а замовник обрав пропозицію з найнижчою ціною; суд фактично змінив визначену договором № 1 від 08.05.2023 ціну за виготовлення проектної кошторисної документації, яка є договірною та визначеною на підставі проведеної процедури закупівлі з 1985000 гривень на 748786,50 гривень, а різницю ототожнив з розміром матеріальної шкоди, яка підлягає до відшкодуванню.
Судом не взято до уваги, що прокурором не доведено наявності у діях відповідача хоча б одного із елементів складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків відповідно до статті 22, 1166 ЦК України. Суд першої інстанції не встановив, які саме негативні наслідки настали в результаті виготовленої проектно-кошторисної документації ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" на замовлення КЗ "ХСШ № 6" ХОР за договором № 1 від 08.05.2023 та їх причинний зв`язок. Оскаржуване рішення не містить висновків про те, що документація не відповідає вимогам законодавства, що об`єкти не можуть бути побудовані за виготовленою документацією, що бюджет поніс додаткові витрати або що виникла необхідність у повторному проектуванні. Апелянт посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 щодо критеріїв істотності порушення договору та ст. ст. 22, 852, 858, 1166 ЦК України;
- щодо нез`ясування обставин справи апелянт зазначає, що суд формально поставився до предмету доказування: встановив лише наявність договору, але не дослідив обставини його укладення та умови; не дослідив тендерну документацію та очікувану вартість; не дослідив позитивний експертний звіт; не дослідив п. 9.1 договору № 1-кап від 23.12.2022 щодо інтелектуальної власності; у порушення ст. 86 ГПК України взяв до уваги лише один доказ – висновок експерта, повністю проігнорувавши сукупність інших письмових доказів. Крім того, у матеріалах справи відсутні копії проектно-кошторисної документації за обома договорами, однак суд робить висновки з посиланням на ці проекти, що є порушенням ст. ст. 74, 76, 77, 86, 236 ГПК України;
- вказує про порушення принципу змагальності, а саме: 16.01.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі без оформлення окремого документа та без належного обґрунтування мотивів відмови, чим порушив право відповідача на захист та право скористатися правами, передбаченими ст. ст. 42, 165, 169 ГПК України, зокрема надати обґрунтовані заперечення на безпідставне прийняте рішення судом першої інстанції;
- щодо недотримання прокурором вимог ст. ст. 162, 164, 172, 174 ГПК України зазначає, що копії документів, додані до позовної заяви, не засвідчені у встановленому законом порядку відповідно до ч. 5 ст. 91 ГПК України та ДСТУ 4163-2020, а позовну заяву надіслано відповідачу на неіснуючу адресу (м. Полтава, вул. Володимира В`язуна, будинок 72, 56 замість м. Полтава, вул. Кагамлика, буд. 72И, офіс 56), що підтверджується накладною № 6107500115263, яка була повернута відправнику. Посилається на постанову Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17 щодо недопустимості неправильно засвідчених копій документів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" (вх.№ 618 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2026 у справі №922/4172/25 та призначено справу до розгляду на 21 травня 2026 року о 10:30 годині. Встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу – до 01.05.2026, з доказами їх надсилання учасникам справи; встановлено учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, тощо – до 01.05.2026.
17.04.2026 до суду від Департаменту освіти і науки Харківської обласної державної адміністрації надійшло клопотання (вх.№ 4326), в якому третьою особою повідомлено, що Департамент освіти і науки Харківської обласної державної (військової) адміністрації не виступав замовником виготовлення проектно-кошторисної документації щодо об`єкту, який зазначено у позові, отже відсутні документи, які можуть бути надані до суду в якості доказів. Разом з цим, Департамент освіти і науки Харківської обласної державної (військової) адміністрації не може висловити обґрунтовану позицію щодо предмету спору, та просить суд розглядати справу за наявними матеріалами та без участі представника Департаменту
29.04.2026 до суду від керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4803), в якому прокурор просить відмовити в повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", а рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2026 у справі №922/4172/25 – залишити без змін. 
В обґрунтування своєї правової позиції посилається, зокрема, на таке:
- щодо належності висновку експерта як доказу прокурор зазначає, що висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 підготовлений у рамках кримінального провадження атестованим судовим експертом – головним судовим експертом відділу будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Ніколайчик О.О., яка має вищу технічну освіту за фахом "Архітектура", кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 10.6, стаж експертної роботи з 2019 року. На експертизу було надано повний обсяг матеріалів кримінального провадження з проектною документацією в 5 та 10 томах відповідно за обома договорами. Дослідження проводилось загальнонауковим методом вивчення та порівнювання технічної документації із зіставленням результатів з вимогами нормативних документів. У ході проведення дослідження виконувались необхідні розрахунки згідно Настанови з визначення вартості проєктних, науково-проєктних, вишукувальних робіт та експертизи проєктної документації на будівництво. Прокурор посилається на постанову Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 923/188/20, постанови від 27.06.2018 у справі № 907/651/17, від 08.08.2018 у справі № 907/679/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 918/204/18, а також постанову від 05.02.2020 у справі № 461/3675/17, згідно з якими висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах;
- прокурор наголошує, що експерт дійшов категоричного та безсумнівного висновку про наявність ознак проекту повторного використання: при співставленні проектної документації за складом та змістом відмінності відсутні; загальні відомості і техніко-економічні показники не мають відмінностей; комплекти креслень основних рішень (АБ, ТХ, ОВ, ВК, ЕТР, СС, СПС) не мають відмінностей. На вирішення експерта було поставлено саме питання про наявність ознак проекту повторного використання, а не про те, чи є документація проектом повторного використання, у зв`язку з чим будь-які суперечності у висновку відсутні;
- щодо доводів апелянта про відсутність заборони повторно використовувати проекти прокурор зазначає, що п. 9.1 договору № 1-кап від 23.12.2022 дозволяє виконавцю використовувати проектну документацію повторно, однак жодним чином не виключає необхідності повідомити замовника про таке використання. Приховування цього факту призводить до завищення вартості виконаних робіт та нецільового витрачання коштів замовника. Спірний договір № 1 від 08.05.2023 не передбачає можливості застосування підрядником проекту повторного використання, а завдання на проектування не містило для підрядника необхідності, права або обов`язку використання проекту повторного використання. Таке використання становить порушення умов договору та норм чинного законодавства, в тому числі будівельного, зокрема п. 3.16, п. 4.11 ДБН А.2.2-3:2014;
- щодо доказів понесення збитків прокурор зазначає, що доказами є: договір № 1 від 08.05.2023; акт прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 21.06.2023 на суму 1985000,00 грн; виписка по рахунках від 22.06.2023, що підтверджує фактичну оплату; висновок експерта, яким встановлено, що вартість робіт за умови застосування проекту повторного використання повинна становити 748786,50 грн. Різниця в сумі 1236213,50 грн є збитками, надмірно сплаченими з обласного бюджету. Прокурор посилається на ст. ст. 224, 225 ГК України, ч. 2 ст. 623 ЦК України та постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18;
- щодо причинно-наслідкового зв`язку прокурор вказує, що відповідач протиправно та всупереч умовам договору і завдання на проектування надав замовнику документацію з ознаками повторного використання, приховавши цей факт, що призвело до надмірного витрачання коштів обласного бюджету. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності згоди позивача на використання проекту повторного використання, а про вказані обставини позивач не міг знати без застосування спеціальних знань;
- щодо недолучення проектної документації прокурор зазначає, що обсяг проектно-кошторисної документації складає 10 томів, які в повному обсязі були предметом дослідження експертизи. Дослідження та оцінка такої документації потребує застосування спеціальних знань, а оскільки питання про проведення судової експертизи в межах справи не ставилося, документація не витребовувалась ні судом, ні експертом, її долучення було процесуально недоцільним. Відповідач не був позбавлений можливості самостійно надати таку документацію.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2026 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Лакізи В.В. та судді Мартюхіної Н.О., які входили до складу колегії суддів, для здійснення розгляду судової справи №922/4172/25 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Демідова П.В., суддя Тарасова І.В.
У судове засідання 21.05.2026 з`явився апелянт та підтримав вимоги апеляційної скарги. Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 15.04.2026.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 оголошено перерву у судовому засіданні до 17 червня 2026 року о 14:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, про що повідомлено учасників справи.
У судовому засіданні 17.06.2026 представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, здійснити розподіл судових витрат. Прокурор заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів ухвали суду про оголошення перерви від 21.05.2026 до електронних кабінетів учасників справи.
Отже, під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 цього Кодексу.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 1.1 Статуту Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради (далі – Статут) КЗ "ХСШ № 6" ХОР є закладом загальної середньої освіти, який забезпечує права дітей з порушеннями слуху на здобуття повної загальної середньої освіти. Органом, що здійснює управління майном спеціальної школи, є Харківська обласна рада. Галузеву політику та розвиток спеціальної школи забезпечує Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації (п. 1.4 Статуту).
14.04.2023 КЗ "ХСШ № 6" ХОР в електронній системі публічних закупівель Prozorro опублікувало оголошення про проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2023-04-14-007219-a) щодо предмета закупівлі "Виготовлення проектно-кошторисної документації за об`єктом: "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" (код ДК 021:2015: 71320000-7 – Послуги з інженерного проектування), а також тендерну документацію по процедурі відкриті торги на вказану закупівлю. 
Очікувана вартість предмета закупівлі: 2100000,00 грн. 
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій UA-2023-04-14-007219-a та звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2023-04-14-007219-a, пропозицію для участі у вказаній закупівлі надав лише один учасник – ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", пропозиція якого складала 1985000,00 грн. 
Протоколом розкриття тендерних пропозицій UA-2023-04-14-007219-a визначено, що пропозиція учасника ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації. Відсутні підстави для відмови, установлені ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі". 
На підставі зазначеного, в електронній системі закупівель сформовано повідомлення про намір укласти договір про закупівлю UA-2023-04-14-007219-a. 
Протоколом № 10 від 24.04.2025 уповноваженою особою прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем відкритих торгів – ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект".
Як встановлено місцевим господарським судом, 08 травня 2023 року між Комунальним закладом "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради (далі – КЗ "ХСШ № 6" ХОР, третя особа), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" (далі – ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", відповідач), як виконавцем, укладено договір №1 на виготовлення проектно-кошторисної документації (далі - договір), за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання виконати роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації за об`єктом: "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" (надалі "Роботи") згідно завдання на проектування та вихідних даних, узгодити проектні рішення з замовником, у разі невідповідності технічних умов усунути їх, а замовник зобов`язався прийняти виконані роботи і сплатити виконавцю вартість виконаних робіт згідно акту прийому - передачі виконаних робіт.
Предмет договору визначено на основі Національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" за кодом 71320000-7 Послуги з інженерного проектування.
Відповідно до пункту 1.2 договору результатом виконання проектних робіт за договором є виготовлення виконавцем проектно-кошторисної документації за об`єктом: "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49".
Згідно з пунктами 1.3, 1.4 договору наукові, технічні, економічні та інші вимоги до проектної документації визначаються "Завданням на проектування", яке є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1). Зміст, строки і вартість виконання проектних робіт визначаються "Графіком виконання робіт" (Додаток № 2) та "Кошторисом на проектно-вишукувальні роботи" (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною цього договору.
У пункті 1.5 договору встановлено, що подання проектної документації на погодження та експертизу бере на себе замовник. Вартість проходження експертизи сплачує замовник за рахунок власних коштів.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору виконавець приступає до виготовлення проектно-кошторисної документації за цим договором не пізніше 3-х календарних днів після підписання договору. Виконавець виконує роботи відповідно до вимог державних будівельних норм правил, строків виконання робіт, вимог техніки безпеки та охорони праці.
Згідно з пунктом 2.4 договору виконавець зобов`язався не пізніше 2-х календарних днів після настання кінцевого терміну, визначеного у п. 5.1 цього договору, передати замовнику виготовлену проектно-кошторисну документацію за об`єктом: "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49".
Загальна вартість робіт по виготовленню проектної документації згідно цього договору визначена на підставі "Кошторису на проектно-вишукувальні роботи", який є невід`ємною частиною даного договору та складає 1 985 000,00 грн без ПДВ (п.3.1 договору).
За умовами пункту 3.2 договору розрахунок за виконані роботи між замовником та виконавцем здійснюється строком 10 банківських днів після отримання замовником рахунку на оплату виконаних робіт та підписання сторонами акту приймання-виконання робіт.
У пункті 3.3 договору встановлено, що перегляд ціни договору обґрунтовується розрахунками та оформлюється сторонами шляхом укладання додаткових угод з обґрунтуванням обставин та відповідно до Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво", затверджених Наказом Мінрегіонбуду України від 01.11.2021 № 281.
Згідно з пунктом 4.3 договору виконавець зобов`язався: виконати проектні роботи згідно умов договору та завдання на проектування, забезпечити якість робіт; передати проектні матеріали замовнику; не передавати без згоди замовника проектну документацію іншим особам. 
Виконавець має право отримати оплату за виконані проектні роботи в порядку та на умовах, визначених цим договором (пп. 4.4.1 договору).
Відповідно до пункту 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.05.2023) строк виконання робіт - до 30.06.2023.
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1 договору).
Як вказує прокурор, на виконання умов договору ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" виготовлено проектно-кошторисну документацію за об`єктом "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49".
Водночас, матеріли справи свідчать, що між КЗ "ХСШ № 6" ХОР (замовник) та ТОВ "Перша будівельна експертиза" (виконавець) укладений договір від 18.05.2023 № 230427-23 на виконання експертизи проектної документації, за умовами якого:
- замовник доручає виконавцю виконання робіт (далі роботи) - експертиза проектної документації комплексна по об`єкту: "Нове будівництво бомбосховища з благоустрієм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради, за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Клара, будинок 49". Код ДК021:2015 - 71240000-2 Архітектурні, інженерні та планувальні послуги (п.1.1);
- виконавець є експертною організацією, що включена до переліку експертних організацій, які відповідають критеріям, установленим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №204 від 15.08.2017, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Порядком затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженим Постановою КМУ від 11.05.2011 №560, іншими законодавчими актами (п.1.2);
- результати робіт надаються замовнику у вигляді звіту за результатами проведеної експертизи відповідно до Закону України від 17 жовтня 2019 року № 199-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Постанови КМУ від 11.05.2011 №560 та ДСТУ - 8907:2019 "Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво" (далі - Звіт) (п.1.3);
- звіт передається замовнику шляхом публікації на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі ЄДЕССБ) за умови розміщення та реєстрації на даному порталі замовником проектної документації засвідченої кваліфікованим електронним підписом (п.1.4);
- виконавець гарантує, що предмет договору відповідає видам діяльності, передбаченим його статутом та документами дозвільного характеру (п.1.5).
Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 21.06.2023 №230427-23 експертизи проектної документації за договором № 230427-23 від 18.05.2023 до протоколу погодження договірної ціни №1 від 18.05.2023, виконавцем, відповідно до строків, визначених договором, виконано роботи - Експертиза проектної документації комплексна по об`єкту: "Нове будівництво бомбосховища з благоустрієм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради, за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків. вулиця Франтішка Клара, будинок 49"; замовник приймає роботу виконавця, що оформлена належним чином, відповідно до вимог ДСТУ 8907:2019 "Настанова щодо організації проведення експертизи проектної документації на будівництво"; підписанням цього акту сторони засвідчують, що експертиза виконана якісно, в повному обсязі та у встановлений договором термін; замовник не має претензій до виконавця стосовно виконаних робіт, вказаних у п. 1 цього акту.
Матеріали справи містять Експертний звіт (позитивний) № 230427-23/А від 30 травня 2023 року щодо розгляду проектної документації на будівництво (документ створено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва). 
Згідно з цим Експертним звітом за результатами розгляду проектної документації на будівництво встановлено, що зазначену документацію розроблено відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог з питань міцності, надійності, довговічності; архітектурно-планувальні рішення; з питань санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; з питань інженерно-технічних заходів цивільного захисту; з питань пожежної безпеки; з питань техногенної безпеки; з питань експлуатаційної безпеки; з питань охорони праці з питань енергозбереження; з питань кошторисної частини проектної документації може бути затверджено (схвалено) в установленому порядку.
21 червня 2023 року вказана документація передана відповідачем КЗ "ХСШ № 6" ХОР за актом здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 21.06.2023 до договору № 1 від 08.05.2023 на загальну суму 1985000,00 грн. 
Згідно з цим актом виконавець станом на 21 червня 2023 року виконав роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" за договором №1 від 08.05.2023, а замовник прийняв виконану роботу; вартість виконаних робіт складає 1985000,00 грн без ПДВ; претензій з боку замовника за обсягом і якістю виконаних робіт немає.
Як стверджує прокурор та не заперечується сторонами, на підставі вказаного акту за платіжною інструкцією №133/219 від 22.06.2023 здійснено перерахування грошових коштів на банківський рахунок отримувача ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" в сумі 1985000,00 грн, які були виділені Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації з коштів обласного бюджету.
Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначає, що в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42023222020000094 від 18.08.2023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, було отримано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025, яким встановлено, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 1 від 08.05.2023, укладеного між КЗ "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", містить ознаки повторного використання в будівництві до проектної документації за договором № 1-кап від 23.12.2022 укладеного між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", тому вартість проектних робіт за договором № 1 від 08.05.2023 повинна становити 748786,50 грн без ПДВ. Різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 1 від 08.05.2023 укладеного між КЗ "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1236213,50грн.
На підтвердження позовних вимог до позовної заяви додано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025, відповідно до якого до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру MBC 21.05.2025 із супровідним листом №94-27/119-66/15 від 20.05.2025 із відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла постанова від 20.05.2025 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, винесена старшим слідчим СВ капітаном поліції Дорошенко Д.В. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42023222020000094 від 18.08.2023. 
Проведення судової експертизи доручено головному судовому експерту відділу будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Харківського НДЕКЦ МВС Ніколайчик Олені Олександрівні, яка має вищу технічну освіту за фахом "Архітектура", кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.6 "Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів" (свідоцтво №16992, видане ЕКК МBC 05.06.2019, свідоцтво про підвищення кваліфікації судового експерта №2334 видане ЕКК MBC 08.06.2021), стаж експертної роботи з 2019 року. Про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України попереджена.
Об`єктами дослідження є проектна документація на об`єкти будівництва бомбосховищ відповідно договору №1-кап від 23.12.2022 укладеному між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", договору №1 від 08.05.2022 укладеному між КЗ "Харківська спеціалізована школа №6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", також документи, які містять фактичні дані, що відносяться до поставленого питання. За договором №1-кап від 23.12.2022 ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" виконана проектна документація по об`єкту "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунальний заклад "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради, м. Харків, вул. Дванадцятого Квітня, 12" (шифр проекту 186-204-2022). За договором №1 від 08.05.2023 ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" виконана проектна документація по об`єкту "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" (шифр проекту 11-17/2023).
Визначення ознак повторного використання проектної документації на об`єкти будівництва бомбосховищ проведено при співставленні наданої на дослідження проектної документації за договором №1-кап від 23.12.2022 з проектною документацією за договором №1 від 08.05.2023, з урахуванням вимог нормативних документів в галузі проектування.
У дослідницькій частині висновку заначено, що за результатом проведеного дослідження, проектна документація на об`єкти будівництва бомбосховищ відповідно договору №1-кап від 23.12.2022 укладеному між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", договору №1 від 08.05.2023 укладеному між укладеному між КЗ "Харківська спеціалізована школа №6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" має наступні ознаки проекту повторного використання в будівництві: 
1) проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища за договором №1-кап від 23.12.2022 використана повторно при проектуванні іншого об`єкта, а саме бомбосховища по об`єкту "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" згідно договору №1 від 08.05.2023; 
2) проектна документація на об`єкти будівництва бомбосховищ складається з документації проекту яка використана повторно і документації на його прив`язку до конкретного майданчика;
3) проектом згідно договору №1 від 08.05.2023 не передбачено перепроектування наземної та підземної частини бомбосховища за основними його об`ємно-планувальними, конструктивними, технологічними рішеннями (комплекти креслень АБ, ТХ) та перепроектування внутрішнього інженерного забезпечення (ОВ, ВК, ЕТР, СС, СПС) в порівнянні з проектною документацією за договором №1-кап від 23.12.2022; 
4) під час виготовлення проектної документації на будівництво бомбосховища згідно договору №1 від 08.05.2023 в порівнянні з проектною документацією за договором №1-кап від 23.12.2022 змінено окремі розділи проекту, які залежать від конкретних умов будівництва та характеристик земельної ділянки, на якій розміщуватиметься об`єкт будівництва; 
5) проектні рішення прив`язки до конкретного майданчика розроблені окремо для об`єкта бомбосховища згідно договору №1 від 08.05.2023 в залежності від конкретних умов будівництва та характеристик земельної ділянки, на якій розміщується об`єкт будівництва; 
6) документація відповідно до договорів №1-кап від 23.12.2022 та №1 від 08.05.2023 має позитивний звіт (оцінку) експертизи щодо її відповідності вимогам будівельних норм і правил та нормативних документів. 
Відсутні наступні ознаки проекту повторного використання: 
1) у завданні на проектування відповідно до договорів №1-кап від 23.12.2022 та №1 від 08.05.2023 не визначено необхідність використання конкретного проекту повторного використання або проектного рішення; 
2) проектна документація відповідно до договорів №1-кап від 23.12.2022 та №1 від 08.05.2023 не затверджена замовником як проект повторного використання; 
3) на титульному аркуші проектної документації за договорами №1-кап від 23.12.2022 та №1 від 08.05.2023 не зазначено, що проект розроблений з використанням проекту повторного використання або проектного рішення.
За результатами експертного дослідження експерт дійшов таких висновків:
- надана проектна документація на об`єкти "Нове будівництво бомбосховища" відповідно до договору №1-кап від 23.12.2022 укладеному між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", та договору №1 від 08.05.2022 укладеному між КЗ "Харківська спеціалізована школа №6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" має ознаки проектів повторного використання у будівництві;
- у зв`язку з тим, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору №1 від 08.05.2022 укладеному між КЗ "Харківська спеціалізована школа №6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" містить ознаки повторного використання в будівництві проектної документації за договором №1-кап від 23.12.2022 укладеному між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", вартість проектних робіт за договором №1 від 08.05.2022 повинна становити 748786,50 грн (сімсот сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 50 копійок), без ПДВ;
- різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору №1 від 08.05.2022 укладеному між КЗ "Харківська спеціалізована школа №6" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1236213,50 грн (один мільйон двісті тридцять шість тисяч двісті тринадцять гривень 50 копійок), без ПДВ. 
Таким чином, на думку прокурора, внаслідок порушень, допущених ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" під час виконання вищезазначеного договору Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради спричинені збитки на загальну суму 1236213,50 грн.
Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві на позов (вх. № 29910/25 від 22.12.2025) посилався на те, що висновок експерта не містить жодних висновків в частині встановлених збитків та їх розміру, а лише визначає, що за умови застосування проекту повторного використання в будівництві різниця вартості робіт складає 1236213,50 грн, містить протиріччя та припущення, з яких немає чіткого визначення чи є проектна документація проектом повторного використання в будівництві, відповідно до установлених норм законодавства та Порядку розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року № 1160. Крім того, арифметичні розрахунки проведені експертом в ході виконання експертизи не можуть вважатися матеріальною шкодою (збитками). Прокурором не надано жодних підтверджуючих документів, які б встановлювали наявність матеріальної шкоди (збитків) та їх розмір, оскільки до позовної заяви не долучено ні актів перевірок державних служб на предмет встановлених збитків та їх розміру, ні позабалансових рахунків (рахунок 04 "Умовні активи") позивача, на яких би обліковувалися розмір матеріальної шкоди (втрата активів), ні висновків судової економічної експертизи, які б підтверджували розрахунки та розмір збитків. Висновок експерта в частині визначення того, що виготовлена відповідачем проектна документація має ознаки проектів повторного використання у будівництві суперечать постанові Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року № 1160 "Про затвердження Порядку розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 і від 23 травня 2011 року № 554 (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 848 від 14.07.2025 № 869 від 15.07.2025), яка чітко дає визначення, що є проектами повторного використання. Проект, виготовлений на замовлення КЗ "ХСШ № 6" ХОР пройшов всі необхідні погодження в будівельній експертизі, а також прийнятий та погоджений замовником, не є проектом повторного використання в будівництві, оскільки не призначався для багаторазового застосування, не включав в себе архітектурно-планувальні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, які були розроблені для умов, визначених завданням на проектування. Вважає, що будь-яких документальних підтверджень, які б вказували на спричинення матеріальних збитків та підтверджували б заявлені вимоги прокурора, до позовної заяви долучені не були.
Крім того, відповідач зазначав, що заявлені прокурором обставини є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а тому до завершення його розгляду та набрання законної сили відповідним судовим рішенням вимоги про стягнення збитків є передчасними.
У відповіді на відзив (вх. № 30263/25 від 25.12.2025) прокурор наполягав на правомірності позовних вимог. При цьому прокурор зазначив, що його позов у даній справі не є таким, що подано передчасно (до отримання результатів розгляду справи №644/4803/25, яка розглядається за правилами кримінального провадження), оскільки предметом розгляду даної справи є господарсько-правові відносини, які склались між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" при виконанні договору № 1 від 08.05.2023 з виготовлення проєктно-кошторисної документації, а тому підлягають розгляду господарським судом поза межами кримінального провадження. Висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 є належним доказом, оскільки підготовлений у рамках кримінального провадження особою, яка є атестованим судовим експертом, відповідає положенням процесуального законодавства України, тому останній може бути допустимим доказом, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. 
Перерахування грошових коштів обласного бюджету на рахунок відповідача у сумі, що перевищує суму фактично наданих послуг, є об`єктивним зменшенням майнових благ розпорядника бюджетних коштів та відповідає правовому визначенню збитків. А сумою збитків є різниця між фактично сплаченими грошовими коштами та сумою, яка мала бути сплачена при застосуванні проекту повторного використання в будівництві. Таким чином, внаслідок порушень, допущених ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" під час виконання вищезазначеного договору Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради спричинені збитки на загальну суму 1236213,50 грн, які повністю підтверджені доказами, наданими до матеріалів справи. 
У свою чергу відповідач у запереченнях на відповідь на відзив (вх. № 30417/25 від 29.12.2025) зазначив, що подання прокурором позову до Господарського суду при наявності тотожного спору (той самий предмет, підстави та сторони, або ж якщо шкода завдана кримінальним правопорушенням) одночасно з розглядом кримінального провадження (за ст. 191 ч. 5 та ст. 366 ч.1 КК України) за обвинуваченням директора ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" Бєлодєда Ю.С. у Індустріальному районному суді міста Харкова свідчить про обрання прокурором неналежного способу захисту в господарському судочинстві, що є порушенням процесуальних норм. Наголосив щодо неналежності в якості доказу у справі висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за №СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025. Зауважив, що надсилання позовної заяви за неіснуючою адресою не створює юридичного факту належного повідомлення, що є критично важливим для дотримання прав відповідача та забезпечення змагальності процесу; а неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 липня 2018 року у справі №904/8549/17.
У підготовчому засіданні 16.01.2026 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі, з посиланням на те, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано належним чином в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи №922/4172/25 до вирішення справи №644/4803/25. За висновками суду, наявні у матеріалах даної господарської справи докази дозволяють надати оцінку обставинам щодо наявності чи відсутності порушень з боку ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" під час виконання даним товариством умов договору з виготовлення проектно-кошторисної документації, та залежно від встановлених обставин вирішити господарський спір про стягнення з даного товариства збитків; тоді як наявність/відсутність в діях директора даного товариства ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, у порядку кримінального судочинства, жодним чином не впливає на можливість вирішення такого господарського спору.
При цьому, в оскаржуваному рішення судом наведені мотиви відхилення вказаного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
13.03.2026 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог прокурора в повному обсязі з підстав, зазначених вище.
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання прокурором вимог, встановлених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та наявність обґрунтованих підстав для представництва інтересів держави шляхом звернення до господарського суду з відповідним позовом.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду, яким задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі Харківської обласної ради про стягнення з ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" збитків у сумі 1236213,50 грн, завданих внаслідок порушень при виконанні договору № 1 від 08.05.2023 з виготовлення проектно-кошторисної документації.
Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення пункту 3 частини 1 першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Абзацом 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Конституційний Суд України зазначив, що поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац 2 частини 5 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99).
Отже, вирішення питання про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, полягає у встановленні органу, який, використовуючи на підставі норм законодавства надані йому повноваження, зобов`язаний з метою захисту інтересів держави вчиняти юридичні дії, що впливають на права та обов`язки суб`єктів спірних правовідносин, зобов`язуючи їх припинити порушення інтересів держави та усунути наслідки цих порушень (зокрема, звертатись до суду з відповідним позовом).
Відповідно до абзаців 1- 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно з частиною четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду зазначала, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21).
У пунктах 69, 70 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази про вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами 3 і 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, на які посилається Скаржник, від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц.
Частини третя та четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру", серед іншого, встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).
Встановлена цим законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц.
Прокурор визначає склад відповідачів самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц).
Суд акцентує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 узагальнила висновки щодо застосування вищенаведених норм права та виснувала, що: 1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави; 2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.
Отже, процесуальний статус органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, у спорі, ініційованому прокурором з метою захисту інтересів держави, визначається предметом спору та правовими підставами заявлених позовних вимог.
Предметом позову в цій справі є матеріально-правові вимоги прокурора в інтересах держави в особі Харківської обласної ради про стягнення 1236213,50 грн збитків, завданих Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради внаслідок порушень, допущених ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" під час виконання договору № 1 від 08.05.2023 з виготовлення проектно-кошторисної документації, укладеного з КЗ "ХСШ № 6" ХОР.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.
Стаття 18-1 цього Закону наділяє органи місцевого самоврядування повноваженнями щодо звернення до суду, якщо це необхідно для реалізації їх повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Згідно зі статтями 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Як визначено частиною другою статті 10 цього Закону обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Статтею 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, зокрема, що до повноважень обласної ради належить питання стосовно розгляду прогнозів відповідно районних, обласних бюджетів, затвердження таких бюджетів, внесення змін до них, затвердження звітів про їх виконання.
Згідно зі статтею 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.
Складання і схвалення прогнозів районних і обласних бюджетів, складання і виконання відповідних бюджетів здійснюють відповідні державні адміністрації згідно з Бюджетним кодексом України.
Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес Харківської обласної територіальної громади в особі Харківської обласної ради.
Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Відповідно до пункту 1.1 Статуту Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради (далі – Статут) КЗ "ХСШ № 6" ХОР є закладом загальної середньої освіти, який забезпечує права дітей з порушеннями слуху на здобуття повної загальної середньої освіти.
Органом, що здійснює управління майном спеціальної школи, є Харківська обласна рада. Галузеву політику та розвиток спеціальної школи забезпечує Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації (п. 1.4 Статуту).
Джерелами формування майна та коштів спеціальної школи, зокрема є кошти обласного бюджету, освітньої та інших субвенцій, додаткових дотацій з державного бюджету (п. 9.5. Статуту).
Відповідно до пункту 9.8 Статуту фінансування спеціальної школи здійснюється з обласного бюджету, освітньої та інших субвенцій, додаткових дотацій з державного бюджету.
Отже, Харківська обласна рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами обласного бюджету та контролю їх використання розпорядниками нижчого рівня, в тому числі, КЗ "ХСШ № 6" ХОР, та є належним позивачем у справі.
Водночас, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц).
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи така відповідь взагалі не отримана, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Як зазначив прокурор та було встановлено судом першої інстанції, Харківська обласна рада, будучи обізнаною щодо існування вищевказаних порушень, не вживала заходів захисту прав Харківської обласної територіальної громади щодо стягнення з ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" грошових коштів в сумі 1236213,50грн, хоча Харківська обласна рада, як контролюючий орган в спірних правовідносинах, була повідомлена Немишлянською окружною прокуратурою м.Харкова у порядку вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" про встановлені порушення вимог діючого законодавства у бюджетній сфері щодо неналежного виконання умов спірного договору з виготовлення проектно-кошторисної документації з боку ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" та щодо необхідності вжиття заходів реагування (лист № 51-105-4607вих– 25 від 08.09.2025).
На адресу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова надійшла відповідь Харківської обласної ради від 10.09.2025 № 01-43/2448, за змістом якої повідомлено, що за результатами попереднього опрацювання листа від 08.09.2025 № 51-2132-23 щодо можливих порушень законодавства при укладанні договорів, у тому числі № 1 від 08.05.2023 між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" з виготовлення проектно-кошторисної документації, звернення окружної прокуратури було направлено до комунальних закладів для надання відповідних пояснень. Остаточну відповідь буде надано після опрацювання отриманої від закладів інформації.
В подальшому на адресу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова надійшов лист Харківської обласної ради від 30.09.2025 № 01-43/2621, яким зазначено, що за результатами розгляду листа окружної прокуратури від 08.09.2025 № 51-2132- 23 щодо можливих порушень законодавства при укладанні договорів між закладами ХОР та, зокрема, ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" про виготовлення проектно-кошторисної документації, керівництво відповідних закладів у листах від 11.09.2025 проінформувало обласну раду про відсутність правових підстав для судового оскарження результатів торгів. Разом з тим наголошено, що обласна рада не заперечує щодо можливості представництва прокурором інтересів держави в суді у даних правовідносинах відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
Таким чином, оскільки вказані інтереси залишилися незахищеними, наведене стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної ради. Про прийняте рішення щодо звернення з відповідним позовом поінформовано Харківську обласну раду листом № 51-105-5765вих– 25 від 03.11.2025.
За твердженням прокурора, інтереси держави у даному випадку полягають у порушенні бюджетного законодавства в частині незаконного та необґрунтованого витрачання бюджетних коштів, що спричиняє шкоду економічним інтересам органів місцевого самоврядування і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі, для звернення з позовом до суду в інтересах держави щодо стягнення збитків, завданих внаслідок неналежного виконання умов вищевказаного договору про закупівлю з боку ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект".
Отже, у позовній заяві прокурором обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави та зазначено, у чому полягають інтереси держави та їх порушення у цих правовідносинах, правильно визначено орган, уповноважений виконувати функції держави у спірний правовідносинах, а тому звернення прокурора з позовною заявою у даній справі є таким, що узгоджується з положеннями статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та відповідними приписами ГПК України.
Щодо суті спору колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 статті 509 ЦК).
За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;.
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що укладений між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" договір №1 на виготовлення проектно-кошторисної документації від 08 травня 2023 року (далі - договір) за своїм змістом та правовою природою є договором підряду. Відносини, що виникають з укладенням договору підряду, регулюються нормами глави 61 Цивільного кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися, зокрема на ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів (ч.4 ст. 837 ЦК України).
Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Статтею 844 Цивільного кодексу України, визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Цивільного кодексу України).
Статтею 887 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
При цьому, положення статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 914/3132/20, у п. 51 постанови Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 911/2320/20).
Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення збитків, прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 1 від 08.05.2023, що полягає у протиправному, всупереч умовам договору, завданню на проєктування та вимогам чинного законодавства, у тому числі будівельного, наданні замовнику документації з ознаками повторного використання. Зазначені обставини, у свою чергу, впливають на вартість виконаних робіт. Такі дії відповідача призвели до надмірного витрачання позивачем коштів обласного бюджету в сумі 1236213,50 грн, оскільки відповідач приховав факт повторного використання документації та не повідомив замовника про наявність зазначених обставин.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ст. 614 ЦК України).
Відповідно до частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Цією нормою визначається можливість використання як способу захисту порушеного права відшкодування збитків, що має універсальний характер захисту цивільних прав.
Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Тобто, кредитор має право вимагати в якості відшкодування збитків як витрати, які він вже зробив для відновлення свого порушеного права, так і витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).
Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.
Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).
Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.
Відповідно до закріпленого у статтях 2, 13, 74 ГПК принципу змагальності сторін кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, та, водночас, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Суд зауважує, що відповідно до положень статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі № 925/1289/19.
Слід зазначити, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо самостійного встановлення судом складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №927/219/20, від 14.09.2021 у справі №923/719/17, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, від 10.03.2020 у справі №902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 16.02.2023 у справі №910/14588/21, від 25.05.2023 у справі №910/17196/21 тощо).
Необхідно зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такі висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20.
У даному випадку прокурор наполягає на тому, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала у наданні замовнику документації з ознаками повторного використання без повідомлення про такі обставини, безпідставно сплачено вартість робіт у завищеному розмірі, чим завдано матеріальних збитків Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради, які підлягають відшкодуванню.
Як вже зазначалося, прокурор в обґрунтування позову про стягнення збитків посилається на те, що в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42023222020000094 від 18.08.2023 було отримано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025, яким встановлено, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до спірного договору містить ознаки повторного використання в будівництві.
Суд першої інстанції у цій справі дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до оскаржуваного судового рішення у цій справі такі висновки суду ґрунтуються переважно на наявному у матеріалах справи висновку експерта, а саме:
- висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 (складений на підставі постанови від 20.05.2025 про призначення судової будівельно- технічної експертизи, винесеної старшим слідчим СВ капітаном поліції Дорошенко Д.В. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42023222020000094 від 18.08.2023), яким встановлено, що надана проектна документація на об`єкти "Нове будівництво бомбосховища" відповідно до договору №1-кап від 23.12.2022 укладеному між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", та договору №1 від 08.05.2023 укладеному між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" має ознаки проектів повторного використання у будівництві; у зв`язку з тим, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору №1 від 08.05.2023 містить ознаки повторного використання в будівництві проектної документації за договором №1-кап від 23.12.2022 вартість проектних робіт за договором повинна становити 748786,50 грн. 
Вказаний висновок складений судовим експертом та містить відомості про попередження його про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до частини першої статті 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (частина сьома статті 98 ГПК України).
За змістом частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Суд враховує, що чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22)).
Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 907/651/17). Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 ГПК України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо (постанова Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 923/188/20). Отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є допустимим і достовірним доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його (постанова Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 201/11458/20).
Отже, висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі.
Колегія суддів вважає, що важливим для розгляду цієї справи є саме дослідження обґрунтування підстав для стягнення заявлених грошових коштів (збитків) і встановлення взаємозв`язку між наявними договірними відносинами та обставинами щодо можливого завищення вартості робіт.
Так, зі встановлених судом обставин та матеріалів справи убачається, що передумовою укладання даного договору було проведення замовником публічних закупівель № UA-2023-04-14-007219-a, відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі". За результатами проведення торгів та подальшого погодження усіх істотних умов, сторонами і була визначена ціна договору. Тобто саме внаслідок проведення процедури закупівель було визначено виконавця необхідних робіт. 
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):
договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару;
предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку;
тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель;
тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації;
найбільш економічно вигідна тендерна пропозиція/пропозиція - тендерна пропозиція/пропозиція, що визнана найкращою за результатами оцінки тендерних пропозицій/пропозицій відповідно до статті 29 цього Закону;
переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.
Як вже було зазначено, КЗ "ХСШ № 6" ХОР в електронній системі публічних закупівель Prozorro опублікувало оголошення про проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2023-04-14-007219-a) щодо предмета закупівлі "Виготовлення проектно-кошторисної документації за об`єктом: "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" (код ДК 021:2015: 71320000-7 – Послуги з інженерного проектування), а також тендерну документацію по процедурі відкриті торги на вказану закупівлю. Очікувана вартість предмета закупівлі: 2100000,00 грн. 
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій UA-2023-04-14-007219-a та звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2023-04-14-007219-a, пропозицію для участі у вказаній закупівлі надав лише один учасник – ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", пропозиція якого складала 1985000,00 грн та відповідала кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації, у зв`язку з чим уповноваженою особою прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем відкритих торгів – ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект".
08 травня 2023 року між КЗ "ХСШ № 6" ХОР, як замовником, та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", як виконавцем, укладено договір №1 на виготовлення проектно-кошторисної документації (далі - договір).
Пунктом 3.1 договору №1 визначено, що загальна вартість робіт по виготовленню проектної документації згідно цього договору визначена на підставі "Кошторису на проектно-вишукувальні роботи", який є невід`ємною частиною даного договору та складає 1 985 000,00 грн без ПДВ.
Вказана сума за результатами проведення закупівель була погоджена сторонами.
З наведеного слідує, що замовник послуг (робіт) внаслідок проведення процедури закупівель визначав, яка пропозиція для нього найбільш вигідна і, у подальшому, уклав із зазначеним виконавцем договір підряду. 
Таким чином, саме за встановлення завищеної вартості робіт, яка відмінна від погодженої сторонами договору і яку визначено самим замовником як найкращу пропозицію за результатами оцінки тендерних пропозицій, можливо стверджувати про порушення зобов`язання у розумінні статті 610 ЦК України та його неналежне виконання всупереч вимогам статті 526 ЦК України.
Як вже було зазначено в цій постанові, матеріали справи містять Експертний звіт (позитивний) № 230427-23/А від 30 травня 2023 року щодо розгляду проектної документації на будівництво за проектом "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49" (документ створено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва).
Відповідно до Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, затвердженої Наказом Мінрегіону від 01.11.2021 №281, експертиза проектної документації – робота, пов`язана з визначенням відповідності проектних рішень вихідним даним на проектування, нормативно-правовим актам, будівельним нормам, стандартам і правилам. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектної документації. 
Судом встановлено і не заперечується сторонами, що роботи, виконані за договором, прийняті замовником без зауважень, а загальна вартість виконаних робіт не перевищує договірну ціну і доказів зворотного під час розгляду цієї справи прокурором до суду надано не було.
Проте, прокурор стверджує, що протиправні дії відповідача полягають у передачі замовнику документації з ознаками повторного використання всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства.
У статті 890 Цивільного кодексу України визначено обов`язки підрядника. Так, підрядник зобов`язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.
Відповідно до статті 891 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт (частина 1). У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 2).
Згідно із п. 3.16 ДБН А.2.2-3:2014 встановлено, що документація на об`єкт або його відокремлену частину, що використовується повторно при проектуванні іншого об`єкта і, у разі необхідності, має позитивний звіт (оцінку) експертизи щодо її відповідності вимогам будівельних норм і правил та нормативних документів, обов`язковість використання яких встановлено законодавством, і має бути затверджена.
Відповідно до п. 4.11 ДБН А.2.2-3:2014 встановлено, у разі застосування проектної документації (проектних рішень) для повторного використання, проектна документація на новий об`єкт будівництва складається з документації проекту (проектних рішень) повторного використання і документації на його прив`язку до конкретного майданчика.
Так, основні правила застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення у будівництві для визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт, а також експертизи проектної документації на будівництво (далі – проектування та експертизи) визначено Настановою з визначення вартості будівництва", затвердженою наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 року № 281 (далі – Настанова).
Ця Настанова застосовується при визначенні вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво на етапах визначення кошторисної вартості зазначених робіт, ціни пропозиції учасника процедури закупівлі, договірної ціни та при проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт. Ця Настанова є обов`язковою для будівництва, що здійснюється із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, кредитів, наданих під державні гарантії. Застосування цієї Настанови при будівництві об`єктів із залученням інших джерел фінансування обумовлюється договором (п.1.1).
Відповідно до пункту 1.1 Настанови кошторисна вартість проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт визначається:
1) із застосування відсоткових показників вартості проектних робіт до вартості будівельних робіт, а для об`єктів виробничого призначення, окремих об`єктів невиробничого призначення та об`єктів телекомунікацій з урахуванням вартості устаткування;
2) на підставі збірників цін на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи;
3) за калькуляційним методом.
Пунктом 1.4. Настанови передбачено, що вартість проектних робіт для об`єктів будівництва, які мають галузеві особливості та до яких висуваються додаткові вимоги, може визначатися за відповідними кошторисними нормами.
Згідно з пунктом 1.6. Настанови при застосуванні проекту повторного використання, в залежності від обсягу перепроектування, вартість проектних робіт обчислюється від вартості проектування такого об`єкта в одну стадію "Робочий проект" у таких розмірах: до 15% - для окремого будинку, будівлі, споруди без перепроектування наземної частини. Від 15% до 25 % - в особливих обґрунтованих випадках (складні гідрогеологічні умови, рельєфність території тощо); до 50 % - при перепроектуванні наземної частини будинку, будівлі, споруди, але при збереженні основних архітектурно-планувальних і конструктивних рішень.
Розділом V. Настанови передбачено особливості визначення ціни пропозиції (договірної ціни) на виконання проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт .
Згідно з пунктом 5.1 Настанови цінову пропозицію учасника процедури публічної закупівлі на виконання проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт визначають виходячи з кошторисної вартості цих робіт, розрахунків складових структури витрат, поточних цін на трудові та матеріальні ресурси. При цьому заробітна плата обчислюється виходячи з величини, яку проектна (науково-проектна, вишукувальна) організація планує отримати при виконанні зазначених робіт на об`єкті будівництва. Рівень середньомісячної заробітної плати для працівників проектної (науково-проектної, вишукувальної) організації відповідає 7 розряду складності робіт у будівництві. На стадії складання ціни пропозиції (договірної ціни) у разі обґрунтованої зміни рівня заробітної плати та інших складових вартості проектних робіт, відсоткові показники вартості проектних робіт, наведені у додатку 1 цієї Настанови, можуть уточнюватися за формулою (1) за обгрунтовуючими розрахунками, погодженими із замовником. 
Розмір прибутку залежить від виду будівництва та його технічної та технологічної складності, стадійності проектування, класу наслідків (відповідальності), терміновості проектування, умов його фінансування тощо та погоджується із замовником. При розрахунку вартості проектних, науково-проектних робіт, вишукувальних робіт по об`єктам будівництва, що здійснюється із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, кредитів, наданих під державні гарантії, кошторисний прибуток складає до 10% (5.2).
У ціні своєї пропозиції проектна (науково-проектна, вишукувальна) організація може враховувати кошти на покриття ризиків, пов`язаних з виконанням робіт, розмір яких залежить від сукупності цілого ряду факторів (стадія проектування; вид будівництва; технічна та технологічна складність об`єкта будівництва, клас наслідків (відповідальності), вид договірної ціни за умовами процедури закупівлі тощо). Зазначені кошти враховуються у розмірі, визначеному на підставі обґрунтованих розрахунків з урахуванням перелічених факторів. На стадії проведення взаєморозрахунків незалежно від виду договірної ціни кошти на покриття ризиків розраховуються проектною (науково-проектною, вишукувальною) організацією в межах розміру коштів, що передбачено в договірній ціні (5.3). 
Згідно з пунктом 5.4. Настанови ціна пропозиції переможця процедури закупівлі, є договірною ціною. 
Договірна ціна може встановлюватися: 1) твердою — визначена на основі твердого кошторису; 2) приблизною (динамічною) Ї визначена на основі приблизного кошторису (пп.5.4.1). 
У складі ціни пропозиції можуть включатися кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, призначені на відшкодування збільшення вартості трудових та матеріальних ресурсів, спричинене інфляцією, яка може відбутися під час виконання проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт (п.5.5). 
Договірна ціна, обчислена на підставі кошторисної вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт, уточнюється відповідно до умов договору, виходячи зі збільшення (зменшення) витрат, пов`язаних зі зміною вартості складових таких робіт, у тому числі у зв`язку зі зміною законодавства (п. 5.6). 
У складі ціни пропозиції можуть враховуватися кошти на відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням додаткових робіт (збір вихідних даних, підготовка передпроектних матеріалів, проведення аудиту безпеки доріг, виконання функцій замовника експертизи проектної документації тощо). Вартість цих робіт визначається за чинними нормативними документами, а у разі їх відсутності — за калькуляційним методом. Під час складання договірної ціни на проектні роботи вартість цих додаткових робіт зазначається окремими рядками. Форма договірної ціни наведена у додатку 8 цієї Настанови (5.7).
Згідно з пунктом 6.1 Настанови при взаєморозрахунках за виконані проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи вартість визначається за порядком, передбаченим у договірній ціні. Уточнення вартості виконаних робіт здійснюється відповідно умов договору підряду. 
Взаєморозрахунки за обсяги виконаних робіт провадяться на підставі акту здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт, форма якого наведена у додатку 9 цієї Настанови (п.6.2).
Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, на виконання умов договору ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" виготовлено проектно-кошторисну документацію за об`єктом "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 6" Харківської обласної ради за адресою: 61089, Харківська обл., місто Харків, вулиця Франтішка Крала, будинок 49".
Дана документація передана КЗ "ХСШ № 6" ХОР за актом здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 21.06.2023 до договору № 1 від 08.05.2023 на загальну суму 1985000,00 грн без зазначення застосування проектної документації (проектних рішень) для повторного використання.
Матеріали справи не містять доказів, що передана замовнику проектна документація на новий об`єкт будівництва складається з документації проекту (проектних рішень) повторного використання і документації на його прив`язку до конкретного майданчика.
Водночас, згідно з висновками експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 проектна документація на об`єкти "Нове будівництво бомбосховища" відповідно до договору № 1-кап від 23.12.2022, укладеного між КЗ "Харківський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Рятувальник" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект", та договору № 1 від 08.05.2023, укладеного між КЗ "ХСШ № 6" ХОР та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" має ознаки проектів повторного використання у будівництві.
Скаржник стверджує, що всупереч обов`язку перевірити достатність поданих експертові об`єктів дослідження, повноту відповідей на поставлені питання, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи, а також обґрунтованість експертного висновку, судом проігноровано доводи відповідача стосовно неповноти висновку експерта, не здійснено оцінку змісту цього висновку експерта.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що місцевий господарський суд, задовольняючи позов, врахував висновок експерта щодо наявності ознак проектів повторного використання у будівництві, однак не дослідив та не надав оцінки обставинам, викладеним у дослідницькій частині цього експертного дослідження щодо відсутності таких ознак, як і не врахував сукупного обсягу наявних у матеріалах справи доказів щодо виконання умов договору сторонами.
Відповідно до статті 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з нормами статті 104 ГПК висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
За висновками Верховного Суду:
- господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №907/651/17);
- висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 ГПК, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу тощо (постанова Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №923/188/20);
- системний аналіз змісту зазначених норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальними правилами статті 86 ГПК (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №910/21067/17 та у постанові від 15.06.2021 у справі №916/2479/17);
- до того ж, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №520/8073/16, від 12.02.2020 у справі №457/906/17, від 15.06.2021 у справі №916/2479/17, від 07.06.2022 у справі №916/302/16, від 16.07.2024 у справі № 910/7328/23).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з дослідницькою частиною висновку експерта проектна документація, розроблена за договором № 1 від 08.05.2023, має окремі ознаки проекту повторного використання в будівництві, зокрема щодо використання раніше розроблених проектних рішень, незмінності основних об`ємно-планувальних, конструктивних та інженерних рішень, а також внесення змін до окремих розділів, які залежать від конкретних умов будівництва та характеристик земельної ділянки, на якій розміщуватиметься об`єкт будівництва. Водночас експертом встановлено відсутність окремих ознак проекту повторного використання, а саме: у завданні на проектування не передбачено використання проекту повторного використання, проектна документація не затверджувалась замовником як проект повторного використання та не містить відповідних відомостей на титульному аркуші.
Отже, висновком експерта встановлено як наявність окремих ознак повторного використання проектної документації, так і відсутність передбачених законодавством ознак проекту повторного використання, зокрема щодо його визначення у завданні на проектування, затвердження замовником та відповідного оформлення проектної документації.
Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що процедуру розроблення проектів повторного використання у будівництві, у тому числі проектних рішень для повторного використання у будівництві, здійснення їх експертизи та застосування у будівництві визначено Порядком розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 р. № 1160 (далі – Порядок).
У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:
замовник проекту повторного використання у будівництві (далі - замовник) - юридична чи фізична особа, яка визначає вимоги до проекту повторного використання, здійснює підготовку завдання на його розроблення, замовляє та у разі потреби фінансує його розроблення, забезпечує проведення експертизи та затверджує такий проект;
експертиза проекту повторного використання у будівництві або проектного рішення для повторного використання у будівництві (далі - експертиза) - проведення перевірки якості проекту повторного використання у будівництві або проектних рішень для повторного використання у будівництві з метою виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта, на який розробляється проект повторного використання у будівництві або проектні рішення для повторного використання у будівництві, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, зокрема щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, інженерно-технічних заходів цивільного захисту, кошторисної частини проекту повторного використання;
проектне рішення для повторного використання у будівництві (далі - проектне рішення) - проектна документація на будівництво, що затверджена відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 р. № 560 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 41, ст. 1674), яка використовується повторно під час проектування інших об`єктів і у визначених законодавством випадках містить позитивний експертний звіт;
проект повторного використання у будівництві (далі - проект повторного використання) - документація, яка включає архітектурно-планувальні, конструктивні, технічні та технологічні рішення для умов будівництва, визначених завданням на проектування, призначена для багаторазового застосування під час розроблення проектної документації на будівництво об`єктів або їх відокремлених частин, включає експертну оцінку з позитивним висновком та затверджується відповідним замовником. Проектна документація на будівництво, розроблена із застосуванням проектів повторного використання, затверджується замовником на підставі позитивного звіту за результатами експертизи, яка проводиться у випадках, передбачених Законом України “Про регулювання містобудівної діяльності”;
проектні рішення прив`язки - проектні рішення за окремими розділами проекту повторного використання, які підлягають уточненню під час розроблення відповідної проектної документації залежно від конкретних умов будівництва та характеристик земельної ділянки, на якій розміщуватиметься об`єкт будівництва, з урахуванням містобудівних умов, обмежень та технічних умов.
Згідно з пунктом 3 Порядку замовниками проекту повторного використання можуть бути органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, юридичні особи всіх форм власності, фізичні особи.
Відповідно до пункту 5 Порядку проект повторного використання розробляється відповідно до нормативних актів технічного характеру, що встановлюють обов`язкові вимоги до об`єкта нормування у будівництві, та кошторисних норм, чинних на дату передачі його замовникові.
За рішенням замовника щодо розроблення проекту повторного використання у будівництві кошторисна частина такої проектної документації розробляється відповідно до Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом Мінрегіону від 1 листопада 2021 р. № 281.
Після проведення експертизи проект повторного використання підлягає затвердженню замовником. Проект повторного використання не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та юридичними особами, утвореними такими органами (п.12 Порядку).
З письмового дозволу особи, якій належать авторські майнові права на проектну документацію об`єкта будівництва, що була розроблена не пізніше ніж за чотири роки з дати прийняття цього Порядку, така проектна документація (її частина) може бути використана як проектне рішення за наявності позитивного експертного звіту (п.15 порядку).
У пункті 16 Порядку встановлено, що проектна документація на будівництво об`єктів з використанням проекту повторного використання або проектного рішення розробляється згідно з Порядком розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженим наказом Мінрегіону від 16 травня 2011 р. № 45.
У завданні щодо проектування такого об`єкта зазначається необхідність використання конкретного проекту повторного використання або проектного рішення. На титульному аркуші зазначається, що проект розроблений з використанням проекту повторного використання або проектного рішення.
Проектна документація на об`єкт будівництва, яка розроблена з використанням проекту повторного використання або проектного рішення, складається з проекту повторного використання або проектного рішення та проектних рішень прив`язки, які можуть бути наведені в окремих розділах. Проектні рішення прив`язки розробляються окремо для кожного об`єкта будівництва.
Під час розроблення проектної документації на будівництво об`єктів може бути змінено окремі розділи проекту повторного використання.
Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи прокурора про те, що передана відповідачем проектна документація є проектом повторного використання у будівництві. Як убачається з висновку експерта, проектна документація має лише окремі ознаки повторного використання, водночас відсутні передбачені законодавством обов`язкові ознаки проекту повторного використання, а саме: у завданні на проектування не визначено необхідність використання проекту повторного використання, документація не затверджувалася замовником як проект повторного використання та не містить відповідних відомостей на титульному аркуші.
Крім того, експертом під час проведення дослідження не перевірялися наявність відомостей про проект повторного використання в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, наявність експертного звіту, який би підтверджував статус проекту повторного використання, а також наявність правових підстав для використання відповідної проектної документації. Сам висновок експерта має суперечливий характер, оскільки одночасно констатує наявність окремих ознак повторного використання та відсутність обов`язкових ознак проекту повторного використання, визначених Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1160 від 14.10.2022.
Висновок експерта не містить однозначного висновку про те, що спірна проектна документація є проектом повторного використання у розумінні чинного законодавства,
За таких обставин сам по собі висновок про наявність окремих ознак повторного використання не є достатнім доказом того, що спірна документація є проектом повторного використання у розумінні Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1160 від 14.10.2022.
Як уже зазначалося вище, договір № 1 від 08.05.2023 був укладений за результатами процедури публічної закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", а його ціна сформована на конкурентних засадах у межах процедури відкритих торгів. Відтак вартість робіт була погоджена сторонами договору та відповідала ціновій пропозиції учасника, яку замовник визнав найбільш економічно вигідною за результатами проведеної закупівлі. 
Враховуючи положення чинного законодавства, ціна договору підряду погоджується сторонами під час укладення договору і зміна ціни допускається лише у разі існування підстав, передбачених умовами договору або законом.
Частинами першою та другою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
За частиною 5 статті 844 ЦК України підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.
Тож, враховуючи приписи частини другої статті 632 ЦК України, що мають імперативний характер, зміна узгодженого сторонами в договорі твердого кошторису та ціни виконання робіт, чи покладення на замовника обов`язку відшкодувати понесені підрядником фактичні витрати, має відбуватися у випадках, передбачених договором або законом, та у відповідності до визначеної ними процедури.
Аналогічного змісту висновки щодо застосування положень статей 632, 844 ЦК України є сталими та послідовними і викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16.07.2024 у справі № 917/1300/23, від 14.05.2024 у справі № 910/8652/23, від 15.02.2024 у справі № 911/2131/20, від 25.01.2024 у справі № 910/567/22, тощо.
За обставинами цієї справи ціна укладеного між сторонами договору є твердою та може бути змінена тільки у випадках, прямо передбачених в договорі, і лише за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що під час дії договору замовник прийняв та повністю оплатив виконані відповідачем роботи на загальну суму 1985000,00 грн, які були передбачені кошторисом та виконані у строк, встановлений договором. 
Поряд з тим, як вже було зазначено вище, судом встановлено відсутність між сторонами спору щодо перевищення підрядником суми загальної вартості робіт за договором.
Матеріали справи не містять доказів того, що замовник оспорював погоджену сторонами ціну договору, вимагав її зміни або повернення частини сплачених коштів, а також того, що договір чи його умови щодо ціни були визнані недійсними або змінені у встановленому законом порядку.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Враховуючи презумпцію правомірності правочину, передбачену статтею 204 ЦК України, та обов`язковість договору для його сторін (стаття 629 ЦК України), погоджена сторонами ціна договору не може вважатися завищеною виключно на підставі подальшого порівняння її з умовною вартістю робіт, розрахованою експертом за інших вихідних даних.
Фактично доводи прокурора зводяться до перегляду погодженої сторонами договірної ціни поза межами передбачених законом способів захисту цивільних прав. Водночас вимога про відшкодування збитків не може підміняти собою механізм зміни ціни договору або перегляду його умов, якщо відсутні докази порушення відповідачем умов договору, недійсності правочину чи наявності передбачених законом підстав для зміни договірної ціни.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не доведено ні факту завищення вартості робіт за договором № 1 від 08.05.2023, ні факту заподіяння позивачу збитків у розумінні статті 22 ЦК України.
Суд критично оцінює посилання прокурора на висновок експерта № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 як на доказ наявності та розміру збитків у сумі 1236213,50 грн. Зазначений висновок не містить дослідження питання завищення вартості робіт за договором № 1 від 08.05.2023 та не встановлює факту заподіяння відповідачем майнової шкоди. 
Як убачається зі змісту висновку, експертом здійснено лише порівняння вартості фактично виконаних робіт із розрахунковою вартістю робіт за умови застосування проекту повторного використання. Водночас експертом не досліджувалося питання відповідності договірної ціни вимогам нормативних документів, факту її завищення чи наявності у позивача реальних майнових втрат. За таких обставин визначена експертом сума є лише результатом математичного розрахунку за умовного припущення та не може беззаперечно свідчити про наявність збитків позивача у заявленому розмірі.
Таким чином, висновок експерта № СЕ-19/121-25/12417-БТ від 18.07.2025 сам по собі не підтверджує ні факту завдання позивачу матеріальних збитків, ні їх розміру.
Отже, сам по собі розрахунок різниці між вартістю виконаних робіт за спірним договором та умовною вартістю робіт у разі застосування проекту повторного використання не свідчить про наявність збитків. Збитками є реальне зменшення майнової сфери потерпілого, тоді як прокурором не доведено, що внаслідок укладення та виконання договору № 1 від 08.05.2023 позивач зазнав реальних майнових втрат або що вартість робіт була завищена порівняно з ціною, визначеною за результатами конкурентної процедури закупівлі.
При цьому, прокурором не доведена жодними доказами обставина того, що у разі обізнаності замовника про намір виконавця здійснити повторне використання проектної документації у будівництві бомбосховища він (замовник) мав би можливість укласти договір щодо розробки проектної документації з будівництва бомбосховища із іншим учасником процедури публічної закупівлі на більш вигідних умовах, аніж запропоновані відповідачем. Сама конкурентна процедура публічних закупівель із визначенням відповідача переможцем виключає вищезазначену обставину.
За таких обставин суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності такого обов`язкового елемента складу цивільного правопорушення як збитки внаслідок виконання спірного договору №1 від 18.05.2023, а відтак відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку з їх відшкодування.
Враховуючи викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у сукупності, суд доходить висновку про відсутність складу (всіх елементів) господарського правопорушення та підстав для стягнення з відповідача збитків (матеріальної шкоди) у заявленій до стягнення сумі, оскільки прокурором не доведено належними доказами як протиправної поведінки відповідача, так і наявності збитків у розмірі 1236213,50грн.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги прокурора про стягнення з відповідача збитків у розмірі 1236213,50 грн не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.
Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог помилковими, прийнятими без урахування суті договірних відносин та обставин їх виникнення.
Наведене свідчить, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог з ухваленням нового судового рішення про відмову в їх задоволенні.
Водночас, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції принципу змагальності та права на захист. 
Як убачається з матеріалів справи, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі було розглянуто судом першої інстанції у підготовчому засіданні 16.01.2026, за результатами чого судом наведено мотиви відмови у його задоволенні в оскаржуваному рішенні. Зокрема, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення кримінального провадження, оскільки наявні у справі докази дозволяли встановити та оцінити обставини, які входять до предмета доказування у даному спорі. При цьому відповідач не був позбавлений можливості висловити свою позицію щодо таких висновків суду під час апеляційного перегляду справи, наводити відповідні доводи та заперечення, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені ГПК України. Отже, сам факт відмови у задоволенні клопотання не свідчить про порушення принципу змагальності чи обмеження права відповідача на захист.
Також необґрунтованими є доводи апелянта щодо недотримання прокурором вимог статей 162, 164, 172 та 174 ГПК України. Судом першої інстанції встановлено, що позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд" з накладенням кваліфікованого електронного підпису, а тому вимоги частини п`ятої статті 91 ГПК України щодо засвідчення копій документів у паперовій формі на такі документи не поширюються. Крім того, відповідач не виконав передбачений законом обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС, у зв`язку з чим прокурор відповідно до частини сьомої статті 42 ГПК України був звільнений від обов`язку надсилання йому копії позовної заяви з додатками. Разом із тим матеріали справи містять докази направлення копії позовної заяви на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав як для зупинення провадження у справі, так і для залишення позовної заяви без руху, а доводи апеляційної скарги в цій частині вважає необґрунтованими.
Водночас, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків судів, суд апеляційної інстанції враховує висновки, які зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
Щодо інших аргументів учасників справи, то вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), суд апеляційної інстанції зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення з відповідача збитків в сумі 1236213,50 грн, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України, підставами для зміни судового рішення судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та відповідність рішення нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.
За змістом частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 14 статті 129 ГПК України).
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п. 3 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2026 у справі №922/4172/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.4, код ЄДРПОУ 02910108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Укрсервіспроект" (36008, м.Полтава, вул.Кагамлика, буд.72И, офіс 56, код ЄДРПОУ 42409275) 22251,84 грн судового збору за подання апеляційної скарги. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 26.06.2026.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя П.В. Демідова 

Суддя І.В. Тарасова