ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/1954/26  Провадження 2/636/2583/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026       

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Буніна Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування грошових коштів,
встановив:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Максимов М.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договір дарування грошових коштів від 04.04.2005 укладений між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони та зобов`язати ОСОБА_2 , повернути ОСОБА_1 , грошові кошти у сумі 21000,00 гривень, що були предметом договору дарування грошових коштів від 04.04.2005.
В обґрунтування позову зазначено, що 04.04.2005 року між сторонами укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до умов якого позивач передала відповідачці грошові кошти у сумі 21 000 грн для придбання нерухомого майна. Позивач посилалася на те, що договором передбачався обов`язок відповідачки попередньо погодити з дарувальником вартість та об`єкт нерухомого майна, однак відповідачка придбала житловий будинок без такого погодження, чим порушила умови договору.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Максимов М.І. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, у якому вона просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, сплив значного часу з моменту укладення договору та відсутність передбачених законом підстав для розірвання договору дарування і повернення подарованих коштів. Зазначила, що на виконання вимог п. 2 Договору дарування грошових коштів від 04.04.2005 року вона попередньо погоджувала з ОСОБА_1 , купівлю нерухомого майна, а саме - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Таке погодження через родинні стосунки відбувалося в усному порядку.
Підстава набуття у власність нерухомого майна, а саме - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - договір купівлі-продажу житлового будинку від 07.04.2005 року. Стверджує, що позивач дізналася про укладення відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.04.2005, ще в день укладення даної угоди, адже через родинні стосунки володіла інформацією щодо її життя.
Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.
Суд дослідив матеріали справи, і дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.04.2005 року між сторонами укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до якого позивач передала відповідачці 21000,00 гривень для придбання нерухомого майна.
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.04.2005 посвідчений нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 726, встановлено, що ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила, належний продавцю на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового чи немайнового характеру, не є договором дарування.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статті 651 ЦК України розірвання договору допускається за згодою сторін або за рішенням суду у випадках, встановлених договором або законом.
Судом також враховано, що умови укладеного між сторонами договору фактично містять елементи покладення на обдаровану особу певного обов`язку щодо погодження придбання нерухомого майна із дарувальником, що суперечить правовій природі договору дарування як безоплатного правочину.
Разом із тим навіть за наявності такої умови її порушення саме по собі не породжує безумовного обов`язку повернення переданих грошових коштів, оскільки чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для розірвання договору дарування та повернення дарунка.
Доводи позивача про порушення відповідачкою умов договору суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що сторони фактично погодили механізм контролю дарувальником подальшого розпорядження переданими коштами або визначили правові наслідки недотримання такої умови.
Крім того, відповідно до статті 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування у виключних випадках, прямо визначених законом, зокрема у разі вчинення обдарованим умисного злочину проти життя, здоров`я чи власності дарувальника, створення загрози безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність, або недбалого ставлення до речі, що становить культурну цінність.
Позивачем не надано доказів існування обставин, передбачених статтею 727 ЦК України, які б надавали право вимагати розірвання договору дарування та повернення подарованих коштів.
Суд враховує, що з моменту укладення договору минуло понад двадцять років, при цьому позивачем не наведено об`єктивних причин тривалого незвернення до суду за захистом свого права, що свідчить про фактичне прийняття наслідків укладеного правочину.
Разом з тим суд враховує, що позивач фактично просить повернути грошові кошти, передані відповідачці ще у 2005 році, посилаючись на невиконання останньою умови щодо погодження придбання нерухомого майна.
Позивачем не надано доказів існування обставин, передбачених статтею 727 ЦК України, які б надавали право вимагати розірвання договору дарування та повернення подарованих коштів.
Відповідно до ст. 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.
Посилання позивача на необхідність повернення коштів у сумі 21000,00 гривень є необґрунтованими також з огляду на те, що після передачі коштів за договором дарування обдарований набуває право власності на подароване майно, а дарувальник втрачає щодо нього будь-які майнові права, крім випадків, прямо передбачених законом.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є недоведеними, не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування грошових коштів та повернення грошових коштів — відмовити.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бунін Є.О.