УХВАЛА

08 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 926/2999/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної митної служби Чернівецької митниці
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026
у справі за позовом Приватного підприємства "Лєго"
до Державної митної служби Чернівецької митниці
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Державної казначейської служби України
про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями та рішеннями органу державної влади в сумі 1 788 968,71 грн,
ВСТАНОВИВ:
1. У вересні 2025 року Приватне підприємство "Лєго" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Державної митної служби Чернівецької митниці про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями та рішеннями органу державної влади в сумі 1 788 968,71 грн.
2. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що йому завдана майнова шкода, у зв`язку із незаконними діями Державної митної служби (відокремлений підрозділ) Чернівецької митниці, які полягали у незаконному складанні картки відмови у митному оформленні (випуску) товару, внаслідок чого позивач поніс збитки на суму 1 788 968,71 грн та зазнав моральної шкоди. 
3. Господарський суд Чернівецької області рішенням від 23.12.2025 у справі №926/2999/25 позов задовольнив частково: стягнув з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Лєго" майнову шкоду в розмірі 1 743 052,08 грн та 26 145,78 витрат зі сплати судового збору; у задоволенні решти вимог відмовив.
4. Західний апеляційний господарський суд постановою від 01.04.2026 залишив без змін рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025.
5. 23.04.2026 Чернівецька митниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №926/2999/25 в частині задоволених позовних вимог; ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Лєго" відмовити в повному обсязі.
6. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.
7. Відповідно до п.1 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у ч.3 цієї статті.
8. За приписами ч.2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу.
9. Пунктом 5 ч.2 ст.290 ГПК встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав). 
10. В своїй касаційній скарзі Чернівецька митниця зазначає, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 є наявність виключних випадків, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК. 
11. В обґрунтування виключного випадку, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 ГПК, скаржник зауважує, що суди застосували статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17, від 14.04.2020 у справі №925/1196/18, у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №908/2202/18, від 02.03.2020 у справі №910/434/19, від 09.04.2020 у справі №908/690/19, від 02.03.2021 у справі №911/2371/19, від 22.01.2025 у справі №335/6977/22.
12. Суд визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги Чернівецької митниці щодо наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 ГПК, в цій частині для відкриття касаційного провадження.
13. Водночас Чернівецька митниця у тому числі зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.01.2019 у справі №686/7576/18, від 12.04.2019 у справі №686/10651/18, від 16.05.2019 у справі №686/20079/18, від 22.05.2019 у справі №686/24243/18-ц, від 31.07.2019 у справі №686/22133/18, від 07.10.2020 у справі №523/4822/17, від 14.11.2024 у справі №926/148/24, проте не вказує конкретну норму/норми права (пункт, частину, статтю), яку, на її думку, неправильно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, висновок щодо застосування якої міститься в наведених нею постановах Верховного Суду.
14. Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те що, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 ГПК, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
15. У разі подання касаційної скарги за наявністю виключного випадку, передбаченого п.3 ч.2 ст.287 ГПК, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та апеляційної інстанцій було застосовано неправильно та щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.
16. Всупереч наведеному, Чернівецька митниця зазначає, що на цей час відсутня правова позиція Верховного Суду щодо впливу картки відмови в пропуску товарів через митний кордон України на обсяг прав та можливих дій особи; серед іншого оцінки Верховного Суду потребує питання меж та обсягу обмеження прав декларанта та власника товарів щодо розпорядження товарами, зокрема, питання чи перешкоджає розпорядженню товарами, що планувалися до поміщення у митний режим "експорт", відмова у пропуску через митний кордон України.
17. Тобто Чернівецька митниця не вказала яку саме норму права неправильно застосували суди першої та апеляційної інстанцій щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, тощо.
18. Наведене є порушенням вимог, встановлених ст.290 ГПК, щодо належного обґрунтування випадків касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу. 
19. Згідно із ч.2 ст.292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
20. Відповідно до приписів ч.2 ст.174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абз.2 ч.1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до ст.6 цього Кодексу.
21. З огляду на викладене, касаційна скарга Чернівецької митниці залишається без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом викладення належного обґрунтування виключних випадків, передбачених пунктах 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, в частині, визнаній Верховним Судом неналежно обґрунтованою.
22. Оскільки касаційна скарга Чернівецької митниці залишається без руху, Верховний Суд наразі не розглядає заяву про зупинення виконання/дії рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №926/2999/25.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №926/2999/25 залишити без руху.
2. Надати Чернівецькій митниці строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.Кібенко