Справа № 585/1287/26 
Номер провадження 2/585/995/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
Головуючої судді – Цвєлодуб Г.О.,
секретаря судового засідання Салій О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Андріяшівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Торчицька Вікторія Миколаївни, про визнання права власності в порядку спадкування, -
В С Т А Н О В И В:
30 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Андріяшівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Торчицька Вікторія Миколаївни, про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить: визнати за нею, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею, право власності на земельні ділянки, розташовані на території Новогребельської сільської ради (наразі - Андріяшівської сільської ради) Роменського району Сумської області, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером 5924186700:02:001:0066 площею 3,1201 га; земельну ділянку площею 0,146 га; земельну ділянку площею 0,112 га, земельну ділянку з кадастровим номером 5924186700:02:001:0470 площею 3,3557 га; земельну ділянку з кадастровим номером 5924186700:02:001:0211 площею 0,2002 га; земельну ділянку площею 0,506 га - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що вона є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще за життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла належне їй майно їй та ОСОБА_3 в рівних частках. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Таким чином на теперішній час єдиним спадкоємцем за вказаним заповітом після смерті ОСОБА_2 є вона. З метою оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_2 , вона звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Торчицької Вікторії Миколаївни. Однак 25 листопада 2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Причиною її незвернення до нотаріуса у встановлений законом строк стало те, що на спадкове майно відсутні належні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця. У зв`язку з цим вона була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса, оскільки без таких документів неможливо визначити склад спадкового майна та, відповідно, належним чином оформити спадкові права. Таким чином, відсутність належним чином оформлених та зареєстрованих правовстановлюючих документів на нерухоме майно за її матір`ю - ОСОБА_2 - унеможливлює реалізацію нею спадкових прав на це майно в нотаріальному порядку. У зв`язку з викладеним, вона позбавлена можливості оформити спадкові права після смерті матері та зареєструвати право власності на зазначене майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі, що, у свою чергу, позбавляє її можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном. Таким чином, єдиним ефективним способом захисту мого права є визнання за нею права власності на зазначений житловий будинок і земельні ділянки у судовому порядку.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. 
Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просила справу слухати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 

Представник відповідача - Андріяшівської сільської ради надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника , згідно закону.
Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.4-9), яка є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.10-13). 
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.14). 
Відповідно до заповіту посвідченого виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області 05 червня 2003 року, зареєстрованого за № 160, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в рівних долях (а.с.15). 
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.16). 
Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 83370551 від 25.11.2025 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась ( а.с.18).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 (а.с.19). 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка за адресою: Сумська область, Роменський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924186700:02:001:0066 площею 3,1201 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-CM №008638, зареєстрована за ОСОБА_4 ; земельна ділянка за адресою: Сумська область, Роменський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського складі виробництва площею 0,146 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності право на землю серія IV-CM №008638, зареєстрована за ОСОБА_4 ; земельна ділянка за адресою: Сумська область, Роменський район, Новогребельська позов : сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського особок виробництва площею 0,112 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-CM №008638, належить ОСОБА_4 , а також земельна ділянка за адресою: Сумська область, Роменський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924186700:02:001:0470 площею 3,3557 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-CM №008780, належить ОСОБА_2 ; земельна ділянка за адресою: Сумська область, Роменський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924186700:02:001:0211 площею 0,2002 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-CM №008780 належить ОСОБА_2 та земельна ділянка за адресою: Сумська область, Роменський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,506 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-CM №008780 належить ОСОБА_2 . Відповідно до даних Державного земельного кадастру відомості про дані земельні ділянки не внесені до Державного земельного кадастру, поземельні книги не відкриті. Тобто земельні ділянки несформовані та не зареєстровані в Державному земельному кадастрі (а.с.50- 55). 
Відповідно до довідок – характеристик про право особистої власності, яка видається з оформленням спадкових прав від 26.12.2002 року № 489 та від 08.01.2003 № 5, за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на праві приватної власності значиться житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 ( а.с.35). Спадкоємець ОСОБА_2 , яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як постійно до смерті спадкодавця, після його смерті та на день оформлення спадщини проживає у спадковому будинку (а.с.20-22). 
На замовлення ОСОБА_4 було виготовлено технічний паспорт 17.07.2002 року ( а.с.23-28), а також 07 січня 2026 року на замовлення ОСОБА_1 (а.с.29-34). 
Позивач звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу В.Торчицької щодо оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та отримано відповідь 25.11.2025 року, про те, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому позивачу запропоновано відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України, звернутися до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ( а.с.17). 
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Положеннями ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.
Згідно положень ст.ст.1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до положень підпунктів 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Згідно положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно абзаців 1, 15, 16 пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до положень ст.272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.ст.1268, 1296 - 1299 ЦК України.
Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалася на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливлює реалізацію її спадкових прав на це майно в нотаріальному порядку.
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 січня 2025 року у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).
Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі №554/3192/16-ц висловлена правова позиція про те, що при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.
Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами та являє собою визначеною законодавством сукупністю функцій, притаманною юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.
Відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012 №296/5, про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови.
Положеннями глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17, від 28 квітня 2022 року у справі № 352/494/16-ц.
Отже, вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. В той же час, ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 , та відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Тому звернення позивача, до суду з позовними вимогами про визнання за нею права власності на спадкове майно, без звернення до суду з вимогами про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, є передчасним.
На думку суду, позивачем обраний невірний спосіб захисту цивільних прав та інтересів.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 206, 263- 265, 268,272, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217,1218, 1220, 1225, 1268- 1270, 1296-1299 ЦК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 , до Андріяшівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Торчицька Вікторія Миколаївни, про визнання права власності в порядку спадкування – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ