Справа № 161/7362/26  Провадження №33/802/573/26 	Головуючий у 1 інстанції:Смокович М. В. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Масюк Г.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Масюк Ганни Сергіївни на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.03.2026 року, близько 00 год. 42 хв., в м. Луцьку, по вул. Гулака-Артемовського, буд. 6, керував транспортном засобом «Honda civic», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest drager ARHJ-0300» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КП «ВОПЛ» у лікаря нарколога – відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення суду захисник Масюк Г.С. подала апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на її думку незаконного рішення. Перш за все звертає увагу, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під час руху, а лише після того, як транспортний засіб самостійно було зупинено водієм, працівники поліції під`їхали до нього та попросили пред`явити документи. Таким чином на думку сторони захисту, у працівників поліції була відсутня підстава для зупинки автомобіля, а тому така зупинка є порушенням законних прав громадян на свободу пересування. Більше того, зазначає, що ОСОБА_1 28.03.2026 року, близько 00 год. 42 хв., в м. Луцьку, по вул. Гулака-Артемовського, буд. 6 не керував автомобілем марки «Honda civic», н.з. НОМЕР_1 , оскільки перебував на пасажирському сидінні, у свою чергу в той вечір за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_2 , який підтвердив даний факт у судовому засіданні. Разом з тим, вважає, що на відеозаписах, які долучені працівника поліції до матеріалів справи не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З огляду на викладене простить оскаржуване рішення в даній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. .
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Масюк Г.С., яка апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
ОСОБА_1  інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Факт вчинення  ОСОБА_1  згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 626018 від 28.03.2026 року, за змістом якого ОСОБА_1 28.03.2026 року, близько 00 год. 42 хв., в м. Луцьку, по вул. Гулака-Артемовського, буд. 6, керував транспортном засобом «Honda civic», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest drager ARHJ-0300» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КП «ВОПЛ» у лікаря нарколога – відмовився. Від надання будь-яких пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України (а.с.1-2); 
- довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пархомчук О. від 31.03.2026 року, з якої окрім іншого вбачається, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та 25.12.2009 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії (В) (а.с.3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, згідно з яким у  ОСОБА_1  виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), однак огляд на стан сп`яніння не проводився, оскільки  ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а.с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.03.2026 року, згідно з яким  ОСОБА_1 до КП «ВОПЛ» не доставлявся, оскільки  ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а.с.5);
- рапортом т.в.о. командира взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Романчука О.А. від 28.03.2026 року, з якого зокрема вбачається. що 28.03.2026 року під час несення служби в екіпажі Цунамі 101 спільно з лейтенантом поліції Ремінським С.В. під час патрулювання в період комендантської години по просп. Президента Грушевського було помічено транспортний засіб «Honda civic», чорного кольору, водій якого побачивши службовий автомобіль працівників поліції пришвидшив рух де і по вул. Гулака Артемовського, 8, зупинився. Підійшовши до транспортного засобу «Honda civic» н.з. НОМЕР_1 зі сторони водія вийшов, як було встановлено в подальшому  ОСОБА_1 під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився. Також ОСОБА_1 керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу. На останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України, та винесено постанову за ч.1 ст. 121-3 КУпАП за порушення 2.9в. ПДР України. Від керування транспортним засобом  ОСОБА_1 був відсторонений (а.с.6);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6920376 від 28.03.2026 року, за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.7).
Крім того, вина ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами наданими працівниками поліції, на яких фактично зафіксовані обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 626018 від 28.03.2026 року.
Разом з тим, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок, ОСОБА_3 , надав покази про те, що під час патрулювання, в період комендантської години, по проспекту Грушевського було помічено транспортний засіб, який, побачивши патрульну машину, пришвидшив рух. Наздогнавши даний транспортний засіб та підійшовши до водія, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього, водієві, неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що відповідь не надійшла, як і не надійшла відповідь після того, як водія було попереджено, що його дії будуть розцінюватись як відмова від проходження такого огляду. Зазначив, що за кермом транспортного засобу перебував саме особа, на яку в подальшому було складено протокол ( ОСОБА_1 ), тоді як інша особа перебувала на передньому пасажирському сидінні. Зазначив, що ніхто до них не підходив та не казав, що саме він керував транспортним засобом, а не особа, на яку в подальшому було складено протокол ( ОСОБА_1 ). 
Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок, ОСОБА_4 , надав суду аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_3 .
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Разом з тим, місцевий суд обгрунтовано не взяв до уваги показання надані в судовому засіданні у суді першої інстанції свідком ОСОБА_2 , про те, що за кермом транспортного засобу тієї ночі був саме він, а не ОСОБА_1 , тоді як останній перебував на задньому пасажирському сидінні, так як на переднє пасажирське сидіння він кинув бушлат, оскільки вони суперечать іншим дослідженим місцевим судом доказам. Більше того, вони не узгоджуються й з показами, які надані ОСОБА_1 , під час судового розгляду в суді першої інстанції, а саме, щодо місцязнаходження ОСОБА_1 під час рух автомобіля – ОСОБА_1 вказує, що перебував на передньому пасажирському сидіння, тоді як свідок ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидіння, так як на переднє він кинув свій бушлат.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Honda civic», н.з. НОМЕР_1 , тобто не був водієм, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 626018 від 28.03.2026 року, відеозаписами з камер спостереження «Безпечне місто», відеореєстратора з патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських, показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6920376 від 28.03.2026 року, за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною.
Що стосується доводів сторони захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу марки «Honda civic», н.з. НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 , то апеляційний суд зазначає про те, що згідно із п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху, тому враховуючи те, що на території Волинської області з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. діє коменданська година, працівники поліції правомірно зупинили автомобіль  ОСОБА_1 о 00 год. 42 хв. 
Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить захисник, апеляційний суд не вбачає.
А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2026 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Масюк Ганни Сергіївни залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2026 року, щодо  ОСОБА_1 , – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк