Справа№ 302/1001/16-к 
Провадження № 1-кп/309/195/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 12016070110000409 від 27.08.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження № 12016070110000409 від 27.08.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 подав суду заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 .
Заява вмотивована тим, що в судовому засіданні 15.06.2026 року прокурор повідомив, що через неможливість забезпечення явки свідків сторона обвинувачення відмовляється від вказаних свідків. 
Крім того, прокурор повідомив про те, що ОСОБА_8 перебуває за межами України (в Чехії) й на підтвердження цього раніше надав суду Довідку-меморандум, складену працівниками поліції. Тому у сторони обвинувачення ніби-то наявні труднощі щодо забезпечення його явки до суду, а також у сприянні суду та стороні захисту у наданні можливості допитати цю особу в інший спосіб. 
При цьому жодних доказів (документів), що підтверджують висловлену позицію, а також докази (документи) вжиття заходів щодо забезпечення явки осіб, чиї покази є дуже важливими, прокурором суду не надано. 
Слід зазначити, що прокурор ще 20 грудня 2023 року надав суду складену працівниками поліції Довідку-меморандум про те, що обвинувачений ОСОБА_9 згідно свідоцтва, виданого 06.08.2020 року Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ), змінив прізвище та власне ім?я. 
3 Довідки меморандум вбачається, що працівники поліції спілкувались з особою, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, володіли інформацією про його місцезнаходження, мали в наявності контактні номери мобільних телефонів (код + 420 = Чехія). 
Цією інформацією володів і прокурор - процесуальний керівник ОСОБА_5 
Однак, з невідомих та незрозумілих причин службовими особами правоохоронних органів жодні подальші заходи - не вживались . 
Разом з тим, клопотання /прохання/ сторони захисту про направлення відповідних запитів до обласної прокуратури, МЗС для організації надання міжнародної правової допомоги, а також клопотання про повторний допит потерпілої прокурор проігнорував. 
В судовому засіданні 15.06.26 прокурор подав суду «Клопотання про порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні», датоване 12 червня 2026 року. В даному клопотанні наявне посилання на ч.ч. 1, 2 ст. 349 КПК України 
Звертає увагу, що в даному кримінальному провадженні існує 4 (!) групи прокурорів. 
Слід зазначити, що в справі наявна постанова від 01.04.2025 за підписом першого заступника керівника Хустської окружної прокуратури, яка виготовлена вже на бланку Хустської окружної прокуратури, в резолютивній частині якої вказано: «замінити групу прокурорів...та призначити прокурорів». Наголошує - це перша постанова за 4 роки (після реорганізації органів прокуратури), яка виготовлена на бланку Хустської окружної прокуратури.
Тому виникає логічне питання - в якому статусі прокурор ОСОБА_5 приймав участь в розгляді справи після скасування 1 червня 2023 р. Львівський апеляційним судом незаконного вироку Хустського районного суду від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та направлення справи на новий судовий розгляд. Сторона захисту вважає, що такі дії прокурора поставили сторону захисту у явно невигідне становище, у порівнянні зі стороною обвинувачення, що є грубим порушенням вимог ст. 22КПК
Звертає увагу, що до цього часу прокурором не надано жодного доказу, що підтверджує неможливість забезпечення явки вказаних вище осіб в судове засідання. 
Прокурор повідомив, що ОСОБА_8 невідомим способом виїхав за межі України. І це - припущення, що вказана особа на консульському обліку ймовірно не перебуває, що ставить питання про законність перебування такої особи на території тієї країни, де вона ніби то перебуває. 
Однак, жодних конкретних дій щодо встановлення місцезнаходження особи, чиї покази для них є дуже важливі - зокрема, для встановлення фактичних обставин події, об`єктивної істини та правильної кваліфікації дій учасників події, - сторона обвинувачення не вживає. 
Вважає також за необхідне зазначити, що прокурор, володіючи інформацією про фактичне місцезнаходження іншого обвинуваченого, неодноразово повідомляв суду, що місцеперебування його не відоме. 
Наведене може свідчити, що прокурор свідомо вводив суд в оману. Як результат такої позиції прокурора - суд 07 березня 2024 року постановив - матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_10 виділити в окреме провадження. 
Разом з тим, таке виділення, на переконання сторони захисту , було безпідставним. Крім цього, на їх думку, таке виділення негативно впливає на повноту та об`єктивність судового розгляду. 
Таким чином, можна дійти до висновку, що прокурор з метою приховання допущених порушень, шляхом відмови від допиту осіб, чиї показання є дуже важливими, безпідставно заперечуючи проти клопотань сторони захисту, схиляв та й надалі намагається схиляти суд до прийняття необґрунтованих та незаконних рішень під впливом процесуальних хитрощів - заявляючи про уявні труднощі у забезпеченні явки свідків сторони обвинувачення та інших осіб, чиї покази є дуже важливими, не вживаючи жодних дій з метою надання міжнародної правової допомоги, що утруднює встановлення фактичних обставин події. 
Також слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово робив висновки, що виділення матеріалів кримінального провадження щодо одного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, враховуючи системне тлумачення КПК, - є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, зазначені вище грубі порушення вимог КІК України, недотримання загальних засад кримінального провадження у своїй сукупності вказують на упередженість, однобічність та відсутність безсторонності прокурора під час судового розгляду даного кримінального провадження та є підставою для його відводу, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України. 

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 заяву підтримали та просять її задоволити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви сторони захисту. Суду ствердив, що він приймає участь у даній справі з самого початку та включений в групу прокурорів 27 серпня 2016 р. Доводи, які викладені в заяві про відвід є безпідставними та необґрунтованими, в задоволенні заяви просить відмовити .
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).
Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід підчас судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення прокурора від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 КПК України відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України, за якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Так обвинувачений ОСОБА_11 та його адвокат ОСОБА_7 як на підставу відводу вказує на те, що: прокурор ОСОБА_5 на їх думку немає права підтримувати державне обвинувачення в суді, оскільки в матеріалах провадження наявна відповідна постанова від 01.04.2025 р. Хустської окружної прокуратури за 4 роки після реорганізації органів прокуратури. 
Натомість, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріалах справи наявна постанова про визначення групи прокурорів датована 2016 роком, і прокурор ОСОБА_5 є процесуальним прокурором у даній справі з моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР тобто до реорганізації органів прокуратури . 
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Пунктом 20 частини 2 ст. 36 КПК України встановлено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 37 КПК України передбачено, що керівник відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування визначає прокурора чи групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу та ч. 3 цієї статті.
Із зазначеної правової норми вбачається, що вимоги про незмінність прокурора, який здійснює повноваження у кримінальному провадженні, та можливість його зміни у виключних випадках, визначених КПК України, стосується випадків, коли керівником органу прокуратури визначено лише одного процесуального керівника у кримінальному провадженні. При цьому жодних обмежень щодо зміни у групі прокурорів діючим кримінальним процесуальним законодавством не встановлено.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не наділяє суд повноваженнями щодо надання вказівок керівнику прокуратури, його першому заступнику і заступникам, які діють у межах своїх повноважень, на вчинення процесуальних дій щодо участі того чи іншого прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 37 КПК України входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, та наділений правами прокурора приймати процесуальні рішення та вчиняти процесуальні дії.
В заяві про відвід сторони захисту не наведено будь-яких достатніх підстав, передбачених ст.ст. 80 КПК України для відводу прокурора ОСОБА_5 , оскільки твердження сторони захисту, що прокурор не має відповідних процесуальних повноважень у даній справі, вводить суд в оману, схиляє суд до прийняття необґрунтованих та незаконних рішень, на думку суду, не є підставами для його відводу у відповідності до вимог ст. 80 КПК України. 
Що стосується доводів сторони захисту, як на підставу для відводу прокурора, а саме, що прокурор відмовився від допиту свідків, покази яких є важливими для сторони захисту, то на переконання суду це є правом прокурора відмовлятися або наполягати на допиті свідків, які є саме свідками сторони обвинувачення.
Інші доводи сторони захисту, як на підставу для відводу прокурора, а саме виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно іншого обвинуваченого є також безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до ухвали суду від 7 березня 2024 р. обвинуваченого ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України було оголошено в розшук на підставі ст . 335 КПК України у зв`язку з неявкою його в судові засідання та відсутністю відомостей про його місце перебування . Також , судом під час винесення даної ухвали було встановлено, що він перебуває у розшуку ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області з 2022 року та відносно нього заведено ОРС № 4200222 від 26.01.2022 р. 
Оголошення у розшук обвинуваченого, який не являється в судові засідання є дискрецією та обов`язком суду. 
Також на переконання суду, прокурор у даному кримінальному проваджені ОСОБА_5 , під час розгляду справи в суді щодо іншого обвинуваченого, не наділений повноваженнями вживати заходів щодо забезпечення явки обвинуваченого, який перебуває у розшуку, так як це входить до повноважень оперативно-розшукових органів.
Як вбачається зі змісту заяви сторони захисту про відвід прокурора в ній відсутні належні, обґрунтовані та достатні дані, які унеможливлюють подальшу участь у даному кримінальному провадженні вказаного прокурора і є підставою для його відводу.
Таким чином, у задоволенні заяви сторони захисту про відвід прокурора необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 35, 77, 81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 12016070110000409 від 27.08.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України – відмовити 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 19 червня 2026 р. 

Суддя Хустського 
районного суду: ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_2 

ОСОБА_3