ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року		Справа № 912/895/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши без виклику сторін заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" адвоката Касіяненко Ірини Вікторівни від 01.06.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/895/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, 30А, офіс 23)
до відповідача Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, буд. 32-а)
про стягнення 12 988 121,93 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради про стягнення 12 988 121,93 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання електричної енергії №3 від 29.12.2025 в частині оплати поставленої електричної енергії.
Ухвалою від 27.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/895/26 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 28.05.2026.
12.05.2026 до господарського суду від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач просив прийняти визнання позову відповідачем, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та повернути позивачу 50% сплаченого судового збору.
28.05.2026 господарський суд ухвалив рішення у справі, яким позовні вимоги ТОВ "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" до КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради про стягнення 12 988 121,93 грн задовольнив.
01.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява від 01.06.2026 про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 35 000,00 грн, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просить провести без участі позивача та його представника.
Ухвалою від 01.06.2026 суд постановив вирішення питання про судові витрати здійснювати без виклику учасників справи; запропонував відповідачу подати до суду письмову позицію щодо заяви позивача про стягнення судових витрат.
02.06.2026 відповідач через підсистему "Електронний суд" подав заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового рішення, за змістом якого просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач зазначає, що він категорично не погоджується із заявленими вимогами про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та неспівмірними з огляду на:
- відсутність детального опису робіт та розрахунку часу;
- швидке врегулювання спору та визнання позову відповідачем (відповідач не затягував судовий процес, діяв добросовісно та одразу погодився з позовними вимогами, визнавши позов у повному обсязі);
- розгляд справи за одне судове засідання та незначну складність справи (справа була розглянута судом всього за одне судове засідання, справа є типовою, не характеризується значним обсягом матеріалів чи складністю правових питань).
За такого, на переконання відповідача, заявлена сума витрат у розмірі 35 000,00 грн є явно завищеною, не відповідає критеріям розумності, реальності адвокатських витрат та є надмірним фінансовим тягарем для відповідача, що перетворює стягнення витрат на правничу допомогу на спосіб збагачення.
Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з частинами 3,4 зазначеної статті, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Докази про понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подала до суду в установлений п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду.
Розглядаючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з такого.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову - покладаються на відповідача.
Позивач у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 35 000,00 грн та просив стягнути їх з відповідача.
Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2 статті 16 ГПК України). Пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
До заяви про ухвалення додаткового рішення додані копії: договору про надання професійної правничої допомоги № 11 від 10.02.2026 (далі - договір, а.с. 63), додаткової угоди № 1 від 10.02.2026 (далі - додаткова угода, а.с. 64), акта прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги за Договором № 11 від 10.02.2026 (далі - акт, а.с. 65), платіжної інструкції № 461076 від 29.05.2026 на суму 35 000,00 грн (а.с. 66).
За умовами пункту 1.1. договору Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати професійну правничу допомогу у рамках господарського судочинства за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Енерджі Груп" до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради.
За пунктом 1.3 договору професійна правнича допомога включає: аналіз, фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій, складання, оформлення і надсилання позовної заяви, складання інших процесуальних документів, представництво інтересів клієнта у господарському суді, іншу правничу допомогу, пов`язану з представництвом інтересів клієнта.
Згідно з пунктом 2.2 договору адвокат має право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи,а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати та підписувати заяви та клопотання, надавати пояснення, заперечення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; подати та підписувати зустрічний позов у строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, а також користуватися всіма іншими правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно до пункту 4.1 договору винагорода адвоката за надані послуги і порядок компенсації витрат узгоджується Сторонами на підставі додаткової угоди № 1 до договору.
Цей договір укладений на строк, необхідний для виконання сторонами своїх обов`язків, та набирає чинності з моменту його підписання (пункт 5.1. договору).
10.02.2026 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 11 про надання професійної правничої допомоги від 10.02.2026, за умовами якої сторони погодили, що винагорода Адвокату за надані за договором послуги визначається у фіксованому розмірі і не залежить від кількості годин витрачених адвокатом на надання таких послуг та 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.) (пункт 1.1.).
Згідно з пунктом 1.4. додаткової угоди факт надання відповідних послуг з боку Адвоката буде засвідчуватись Актами прийому передачі послуг, які є невід`ємною частиною Договору.
Ця угода є невід`ємною частиною договору № 11 про надання правничої допомоги від 10.02.2026р. (пункт 2.1.).
Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги від 01.06.2026 у період 20.04.2026 по 29.05.2026 Адвокатом було надано Клієнту послуги професійної правничої допомоги у рамках господарського судочинства у справі № 912/895/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" (код ЄДРПОУ: 43801489) до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради. 29.05.2026 Господарським судом Кіровоградської області ухвалено рішення по справі № 912/895/26, яким позовні вимоги ТОВ "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" задоволені у повному обсязі. Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послуги складає 35 000,00 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.). Клієнт засвідчує, що послуги надані якісно, в повному обсязі, претензій щодо наданих послуг немає. Адвокат засвідчує, що винагорода (гонорар) отримана від Клієнта своєчасно і в повному обсязі, претензій до нього немає.
Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України.
Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказала, що частини перша та друга статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлюють, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Верховний Суд вказує, що фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Як убачається з додаткової угоди, сторони погодили фіксовану (чітко визначену) суму гонорару у розмірі 35 000,00 грн за надання правової допомоги за договором від 10.02.2026 № 11.
Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником сторони, а, отже, є визначеним (постанова Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19).
Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та додаткових постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 874/15/22 та від 07.08.2023 у справі № 910/14262/21.
За такого, суд відхиляє викладені у запереченнях на заяву від 02.06.2026 доводи відповідача щодо відсутності детального опису робіт, виконаних адвокатом, та розрахунку часу.
Матеріалами справи підтверджується реальність надання адвокатом Касіяненко І.В. правничої допомоги позивачу у справі № 912/895/26, зокрема, адвокат сформувала, підписала та подала через підсистему "Електронний суд" позовну заяву, а також брала участь у підготовчому засіданні 28.05.2026. Повноваження адвоката підтверджуються матеріалами справи.
Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Визначаючи розмір правничої допомоги, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункт 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.11.2021 у справі №914/1945/19, від 23.11.2021 у справі №873/126/21, від 22.02.2023 у справі №911/5429/14).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказаний правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Також Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Такі правові висновки було підтверджено у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Суд вбачає підстави для часткової відмови позивачу у відшкодуванні понесених ним на правничу допомогу витрат і, відповідно, частково не покладає такі витрати на відповідача.
Суд зазначає, що спір між сторонами у справі № 912/895/26 було швидко урегульовано, відповідач судовий процес не затягував, діяв добросовісно, погодився з обґрунтованими позовними вимогами, визнавши позов у повному обсязі. 
Суд погоджується з доводами відповідача про те, що справа № 912/895/26 була розглянута в 1 засіданні та не характеризується значним обсягом матеріалів чи складністю правових питань.
Також, оцінюючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, господарський суд ураховує, що господарські операції за спірним договором не можна віднести до категорії комерційних операцій на власний ризик. Відповідач є теплопостачальним підприємством, а можливість розрахунків відповідача з позивачем залежать від надходження грошових коштів від кінцевих споживачів теплової енергії та відшкодування з бюджету різниці в тарифах.
Першочерговим завданням та метою КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії усім групам споживачів за тарифами, що регулюються відповідно до чинного законодавства. КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради є підприємством стратегічного значення, від безперебійного та сталого функціонування якого залежить надання послуг з виробництва та транспортування теплової енергії різним категоріям споживачів в місті Олександрія Кіровоградської області, в тому числі: пологовим будинкам, лікарням, дитячим садкам, школам, державним, адміністративним органам, підприємствам усіх форм власності, а також населенню. 
Покладення на відповідача надмірних витрат сприятиме погіршенню скрутного фінансового становища відповідача, яке (скрутне становище) неодноразово було установлене судом під час розгляду аналогічних справ. 
Суд також зауважує, що, як свідчить обсяг повноважень адвоката за договором про надання правничої допомоги, представництво за цим договором не обмежується судом першої інстанції, тобто адвокат і позивач, укладаючи договір, закладали у вартість правничої допомоги (у фіксований розмір 35 000 грн) також і можливе представництво інтересів позивача у судах апеляційної і касаційної інстанцій.
На підставі вищенаведеного в сукупності, суд покладає на відповідача витрати позивача на правничу допомогу частково, в сумі 10 000 грн, яку вважає розумною і співмірною із складністю справи, з урахуванням предмету позову та фінансового становища відповідача.
Керуючись статтями 74, 76, 77, 123, 126, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" адвоката Касіяненко Ірини Вікторівни від 01.06.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/895/26 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, буд. 32-А, код ЄДРПОУ 00185330) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, 30А, офіс 23, код ЄДРПОУ 43801489) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копію додаткового рішення надіслати до електронних кабінетів учасників справи.

Дата складення повного додаткового рішення - 11.06.2026. 

Суддя	 	Б.М. Кузьміна