ЄУ № 712/3658/26
Провадження №3/712/1285/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 травня 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Проньки В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з  ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, який є військовослужбовцем, тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира 7 роти радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами 2 батальйону радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні лейтенант, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов протокол серія КИС № 507 про військове адміністративне правопорушення від 16.03.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира 11 роти радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами 3 батальйону радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу у військовому званні лейтенант, останній користується повноваженнями на виконання організаційно - розпорядчих обов`язків згідно із законодавством, у зв`язку з чим, являється військовою посадовою особою.
Під час проведення перевірки за фактом повноти використання командирами (начальниками) військових частин (установ) наданих повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та не нарахування щомісячної премії і додаткової винагороди військовослужбовцям, виявлених у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння в зоні діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме військовій частині НОМЕР_1 встановлено наступне:
старший солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 19.12.2025 перебував на території постійного місця дислокації у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з ознаками наркотичного сп`яніння.
Того ж дня, старший солдат ОСОБА_2 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2025 № 1142 з діагнозом “Сп`яніння внаслідок вживання метадону”. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2025 № 30/ОП про уповноваження посадових осіб на складання протоколів про ВАП у військовій частини НОМЕР_1 , визначені наступні посадові особи:
1.заступник командира військової частини НОМЕР_1 на складання протоколів про ВАП щодо всього особового складу військової частини НОМЕР_1 та особового складу, який знаходиться в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 ;
2.командири батальйонів, заступники командирів батальйонів, командири рот, начальники підрозділів, служб, відділів, відділень, груп військової частини НОМЕР_1 на складання протоколів про ВАП щодо своїх підлеглих, а на час їх відсутності - тимчасово виконуючі обов`язки за посадою згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2025 № 1/ОП лейтенанта ОСОБА_1 допущено до тимчасового виконання обов`язків командиром 11 роти радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами 3 батальйону радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 .
Незважаючи на вищевикладене, лейтенант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді ТВО командира 11 роти радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами 3 батальйону радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59, 111, 112, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, ст. 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, п. 5 Розділу XVI Наказу МОУ від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, п. 1 Розділу II Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, недбало поставився до виконання покладених на нього завдань, своїх службових обов`язків визначених за посадою та вимоги командирів (начальників) на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , 19 та 20 грудня 2025 року лейтенант ОСОБА_1 не склав протокол відносно старшого солдата ОСОБА_2 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 172-20 КУпАП, та відповідно не направив протокол до судового органу для прийняття рішення, наслідком чого відбулось не притягнення до відповідної адміністративної відповідальності, а також здійснення переплати грошового забезпечення (щомісячної премії) за грудень 2025 року на суму 14 748 грн. 60 коп.
До того ж, старшому солдату ОСОБА_2 за період з 04.12.2025 по 16.12.2025 було нараховано додаткову винагороду у розмірі 12 580 грн. 65 коп.
Як наслідок не складання протоколу, не оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 172-20 КУпАП та не направлення вказаного протоколу до судового органу для прийняття рішення відносно старшого солдата ОСОБА_2 призвело до заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 27 329 грн. 25 коп.
Таким чином, за вищевказаних обставин лейтенант ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 07.05.2026 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що на момент, коли старшого солдата ОСОБА_2 було направлено для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, він перебував на виконанні бойового розпорядження у Донецькій області, у зв`язку з чим про вказаний факт йому не повідомлялося. Також зазначив, що на момент надходження результатів медичного огляду щодо вживання ОСОБА_2 наркотичних речовин він перебував у відпустці за сімейними обставинами у зв`язку зі смертю батька, відповідні витяги та підтверджуючі документи ним були направлені. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що під час переведення до іншого батальйону 15.02.2026 йому стало відомо про покладення на нього відповідальності за вказаний випадок, хоча на той момент за роту вже була визначена інша відповідальна особа. Також зазначив, що вище командування було обізнане про даний випадок, однак йому про це ніхто не доповідав. Додатково повідомив, що у військовій частині проведено службове розслідування, витяги з якого ним також були надані суду.
Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
ОСОБА_1 інкриміновано порушення ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Диспозиція частини 2 статті 172-15 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці.
З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Із суб`єктивної сторони недбале ставлення військової службової особи до військової служби припускає умисел, тобто виражається в умисній формі вини.
Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.
Невиконання службових обов`язків означає невиконання військовою службовою особою дій, передбачених нормативними актами (статутами, наказами, інструкціями, постановами тощо), які є безумовними для виконання нею.
При встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається. При цьому треба враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні фактори. Зокрема, зовнішні умови й обстановку, в якій доводилось виконувати обов`язки військовій службовій особі, дії вищестоящих командирів і начальників, а також дані, які характеризують особу винного, його кваліфікацію, професійну підготовку, тривалість перебування на посаді, яку обіймає, досвід та інші обставини кримінального провадження.
Верховний Суд у постанові у справі № 185/12161/15-к від 21 травня 2021 року вказав, що об`єктивна сторона недбалості припускає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражаються у їх невиконанні або у неналежному виконанні. Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася тощо.
До протоколу серія КИС №507 про військове адміністративне правопорушення від 16.03.2026 додано: письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.03.2026, копія посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_1 , витяг з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.206, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №1-ОП від 01.12.2025, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №30-ОП від 13.12.2025, висновок №1142 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2025, письмові пояснення ОСОБА_3 від 18.02.2026, рапорт, довідка про доходи за грудень 2025 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №1 від 01.01.2026, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №13 від 13.01.2026.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.12.2025 №33/оп лейтенант ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку за сімейними обставинами (смерть батька) терміном на 10 діб з 01.01.2026 по 10.01.2026.
Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 від 18.02.2026, 19.12.2025 черговим військової частини НОМЕР_1 йому та ОСОБА_4 було надано вказівку доставити старшого солдата ОСОБА_2 до КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» для встановлення факту алкогольного або наркотичного сп`яніння, оскільки останній мав ознаки наркотичного сп`яніння. У подальшому ними було доставлено ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, де останній пройшов необхідні процедури для встановлення факту наркотичного сп`яніння, після чого лікар повідомив, що висновок щодо результатів огляду буде готовий протягом двох тижнів. Після цього вони повернулися до розташування військової частини НОМЕР_1 , де ОСОБА_3 доповів командуванню 11 роти, а саме ТВО командира роти лейтенанту ОСОБА_1 , про те, що ОСОБА_2 доставляли на медичне освідування.
Як вбачається з наявних у справі матеріалів, висновок щодо результатів медичного огляду старшого солдата ОСОБА_2 не був наданий безпосередньо у день проходження огляду, а мав бути виготовлений протягом двох тижнів, про що лікар повідомив осіб, які супроводжували ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я. Таким чином, станом на 19.12.2025 у лейтенанта ОСОБА_1 , навіть за умови його повідомлення про факт доставлення військовослужбовця на освідування, були відсутні об`єктивні дані та належні підтверджуючі документи, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак і правові підстави для складання відповідного протоколу.
Крім того, судом встановлено, що у період, коли висновок медичного огляду фактично був готовий та міг бути використаний для вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, лейтенант ОСОБА_1 перебував у відпустці за сімейними обставинами у зв`язку зі смертю батька, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2025 №33/оп. За таких обставин суд приходить до висновку, що зазначені обставини об`єктивно виключали можливість своєчасного складення ОСОБА_1 протоколу про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а тому в його діях відсутні ознаки недбалого ставлення до військової служби у розумінні ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Отже, з урахуванням досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки відсутні належні та допустимі докази того, що останній мав реальну можливість своєчасно виконати обов`язок щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , однак безпідставно цього не зробив. Натомість встановлені судом обставини свідчать про існування об`єктивних причин, які унеможливлювали вчинення таких дій у визначений період, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.
Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.
Таким чином, суду не надано переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно із ч.1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.
З огляду на вищевикладене, оцінюючи, відповідно до ст. 252 КУпАП, надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено порушення  ОСОБА_1 ч.2 ст. 172-15 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя: В.В. Пронька