КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року

справа № 373/2579/24

провадження № 22-ц/824/2835/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
треті особи: Студениківська сільська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2025 року, постановлене під головуванням судді Керекези Я.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Студениківська сільська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Іваненко К.О. звернувся до суду з позовом та просить скасувати рішення державного реєстратора Переяслав-Хмельницької РДА щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0029, та на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0030, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0029, та на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0030, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилається на те, що 16 вересня 2023 року між позивачем та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . 
Договір був посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2142. Власниками вищезазначеного житлового будинку були ОСОБА_3 (1/3 частина)., ОСОБА_4 (2/3 частини). 
З метою приватизації земельної ділянки, на якій розташований вищезазначений житловий будинок, позивач звернулася до землевпорядної організації, однак їй було відмовлено у виготовленні необхідної для приватизації документації в зв`язку із наявністю власника вищезазначеної земельної ділянки. Після звернення до продавців житлового будинку позивач з`ясувала, що у 2011 році відповідачем ОСОБА_2 , яка є власницею сусіднього житлового будинку, в порушення норм чинного законодавства була приватизована земельна ділянка з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, якій присвоєний № 3-а та на якій розташований вищезазначений житловий будинок. 
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року було скасовано рішення 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 241 від 26 лютого 2009 року, яким передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1 ». Даним рішенням, з врахування ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року, було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданим 16 липня 2009 року на ім`я ОСОБА_2 на вищезазначену земельну ділянку. 
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 , скориставшись збереженим у неї вищезазначеним державним актом, ввела в оману державного реєстратора, який здійснив реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, що розташована по АДРЕСА_1 , за нею. На підставі проведеної реєстрації інженером-землевпорядником Устич Л.А. була розроблена технічна документація для розподілу земельної ділянки, площею 0,25 га, на дві земельні ділянки, площами 0,10 га та 0,15 га, які пізніше були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Вважає, що прийняття державним реєстратором рішення щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки на підставі нечинного на момент реєстрації державного акту про право власності на земельну ділянку, порушує її права на дану земельну ділянку.
Рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2025 року позов задоволено.
Скасовано рішення державного реєстратора Переяслав-Хмельницької РДА щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0029, та на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0030, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0029, та на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0030, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволені позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що сам факт набуття права власності на будинок не може бути достатньою підставою для висновку про набуття особою у власність земельної ділянки. При купівлі нерухомості право на земельну ділянку може перейти тільки в тому випадку, якщо воно належало попередньому власнику будівлі. Одночасне виникнення прав на земельну ділянку у разі купівлі нерухомості на ній може виникнути тільки тоді, коли земля під придбаним будинком належним чином оформлена на попереднього власника нерухомості.
Докази звернення попередніх власників будинку до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою за адресою спірного будинку - відсутні. Також, в матеріалах справи відсутні докази надання органом місцевого самоврядування дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, на попередніх власників.
Звертає увагу, що нормами законодавства не передбачено право покупця на завершення розпочатої попередніми власниками житлового будинку процедури приватизації земельної ділянки після переходу до нього права власності на будинок.
В судовому засіданні представник позивача Іваненко К.О. проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право власності за відповідачем на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 зареєстровано в результаті розділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем на підставі недійсного державного акта, таке рішення підлягає до скасування. І з моменту набрання рішення законної сили про це право власності відповідача ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 припиняється.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 16 вересня 2023 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.И. (реєстровий номер 2142), позивач ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.12-13). Також в даному договорі зазначено, що земельна ділянка, площею 0,1660 га, на якій знаходиться вищезазначений житловий будинок, не є приватизованою.
18 грудня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули права власності кожна на 1/3 даного житлового будинку в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 (т.1, а.с.14-19).
Крім того, відповідач ОСОБА_4 набула право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2012 року (т.1, а.с.20). Відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 , були внесені 04 червня 2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 1180220 (т.1, а.с.21).
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року по справі № 2-619/2011 р., з врахуванням ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року про виправлення описки, було задоволено позов ОСОБА_3 до Пристромської сільської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Управління земельних ресурсів у Переяслав-Хмельницькому районі, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про скасування рішення та державного акту про право власності на земельну ділянку (т.1, а.с.22-23).
Даним рішенням було скасовано рішення 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 241 від 26 лютого 2009 року про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Також даним рішенням було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815 від 06 липня 2009 року, вданий на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 .
Позивачем до позовної заяви додано копію Державного акту серії ЯИ № 440815, виданого 06 липня 2009 року та зареєстрованого 06 листопада 2009 року стосовно належності відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 (т.1, а.с.24).
Рішенням 22 сесії 6 скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 154 від 17 жовтня 2013 року було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельної ділянки, що розташована на території Пристромської сільської ради по АДРЕСА_2 (т.1, а.с.25).
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.26-27) власником земельних ділянок, площами 0,1 га та 0,15 га, з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030, що розташовані по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . Як підставу для державної реєстрації права власності зазначено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданий 06 листопада 2009 року.
Дані обставини підтверджуються й копіями документів, на підставі яких 16 вересня 2023 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований в реєстрі за № 2142 (т.1, а.с.74-108).
На запит представника позивача адвоката Іваненка К.О. Головне управління Держгеокадастру к м.Києві та Київській області надало відповідь № 29-10-0.331-5585/24 від 07 червня 2024 року (т.1, а.с.28), відповідно до якої за інформацією Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГК Держгеокадастру у м.Києві та Київській області, згідно з даними НКС ДЗК, відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 були внесені на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленої Устич Л.А. у 2020 році.
До позову позивачем додано копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.29-55).
Замовником виготовлення документації зазначено ОСОБА_2 , виконавцем робіт - Устич Л.А.
З технічної документації вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 на підставі Державного акту серії ЯИ № 440815, виданого 06 липня 2009 року та зареєстрованого 06 листопада 2009 року, зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2 08 травня 2020 року, за заявою останньої розподілена на дві земельні ділянки. В заяві ОСОБА_2 вказала, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, що підтверджується Державним актом серії ЯИ № 440815, виданого 06 листопада 2009 року управлінням земельних ресурсів.
Із супровідного листа ТОВ «Регіонземсервіс» від 22 квітня 2025 року (т.1, а.с.232) вбачається, що на адресу ОСОБА_1 була направлена копія Договору № 226/23 від 21 вересня 2023 року на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .
21 вересня 2023 року між ТОВ «Регіонземсервіс» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 226/23 тд на технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.233-235).
Із листа ТОВ «Регіонземсервіс» № 4 від 16 липня 2025 року (т.2, а.с.13), адресованого на ім`я позивача, вбачається, що на підставі Договору № 226/23 від 21 вересня 2023 року була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 . Разом з тим, внесення інформації в національну кадастрову систему про земельну ділянку є неможливим в зв`язку з перебуванням земельних ділянок з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 в приватній власності іншої особи.
Позивач пред`явила позовні вимоги про скасування державної реєстрації на спірні земельні ділянки до особи ( ОСОБА_2 ), за якою право власності на такі земельні ділянки зареєстровано, що є вірним та відповідає правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, за змістом яких спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та стосовно якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може бути належним відповідачем у такому спорі.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.
Як було встановлено судом, рішенням суду від 13 липня 2011 року, з урахуванням ухвали суду від 19 жовтня 2011 року, визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку № 440815 від 06.07.2009 та скасовано його державну реєстрацію. Позов було подано ОСОБА_3 (третьою особою у даному позові) як власником будинку, права якого було порушено тим, що будинок знаходився на спірній земельній ділянці, право власності на яку повністю на підставі вищезазначеного державного акта було зареєстровано за ОСОБА_2 (відповідачем в даній справі). При чому, слід відмітити, що ОСОБА_2 позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, що дає підстави стверджувати, що вона не заперечувала проти підстав позову.
Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи в даній справі, розпочали процедуру приватизації закріпленою за їхнім будинком земельної ділянки.
Позивач в даній справі ОСОБА_1 стала власником належного ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будинку на підставі договору купівлі-продажу.
Як власник будинку вона звернулася у встановленому законом порядку до відповідних органів по питанню завершення приватизації, яку розпочали попередні власники будинку, земельної ділянки, на якій будинок розміщено, та реєстрації права власності на таку земельну ділянку за собою.
Однак їй було повідомлено, що земельна ділянка, на якій розміщено будинок, перебуває у приватній власності іншої особи - відповідача ОСОБА_2 . При цьому, таке право власності за собою ОСОБА_2 зареєструвала на підставі Державного акта із серією та номером, які є ідентичними тим, які мав державний акт, який було визнано недійним рішенням суду за позовом бувших власників будинку.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявне право власності відповідача на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, належний на час звернення до суду позивачеві, порушує права останньої і є підставою звернення до суду за їх захистом.
Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням суду від 13 липня 2011 року було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815 від 06.07.2009, виданий на ім`я ОСОБА_2 , та скасовано його державну реєстрацію. Також, скасовано рішення № 241 від 26.02.2009 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради. Рішення суду стосувалося земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001.
Державну реєстрацію права власності на своє ім`я на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 ОСОБА_2 здійснила 08 травня 2020 року на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданого 06.11.2009.
З копій такого Державного акта вбачається, що на ньому містяться декілька дат: 06.097.2009 (зазначено у рішенні суду) - зареєстровано у сільській раді, 03.07.2009 - управління земельних ресурсів та 06.11.2009 (зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) - реєстрація реєстратором.
Таким чином, проаналізувавши в сукупності державний акт, який було визнано недійсним рішенням суду, та державний акт, який став підставою реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем в держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зважаючи на наявні в них однакові (ідентичні) елементи (інформацію), в тому числі й ті, які є унікальні та не можуть повторюватися - серія та номер, підстава видачі (номер та дата рішення сільської ради), кадастровий номер земельної ділянки, ПІП власника та інші дані (цільове призначення, розмір) - суд констатує, що це один й той самий державний акт і стосується однієї й тієї ж земельної ділянки. При цьому, не зазначення в рішенні суду дати 06.11.2009 (одна з трьох дат, які зазначені у державному акті) не спростовує цього факту.
Також районним судом було констатовано, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815 від 06.07.2009, виданий на ім`я ОСОБА_2 , визнано недійним та скасовано його державну реєстрацію. Також, скасовано рішення № 241 від 26.02.2009 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради. Рішення суду набрало законної сили та ніким, в тому числі й ОСОБА_2 , не оскаржувалося.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в ред. на час подачі позову та ухвалення рішення) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.
Отже, у розумінні положень наведеної норми наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.
Така правова позиція висловлена й у постанові Верховного Суду від 27 червня 2024 року у справі № 380/18933/21.
Станом на 08 травня 2020 року, на момент реєстрації за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, підстава такої реєстрації - Держаний акт - був вже недійним. При цьому й рішення органу місцевого самоврядування (сільської ради), на підставі якого видано такий державний акт, також вже було скасовано.
Наслідки недійсності державного акта полягають у тому, що такий акт не створює юридичних наслідків, окрім тих, що стосуються його недійсності.
В подальшому, за заявою відповідача ОСОБА_2 здійснено розділ земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030, право власності на які, як окремі об`єкти, зареєстровано за відповідачем.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки право власності за відповідачем на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 зареєстровано в результаті розділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем на підставі недійсного державного акта, таке рішення підлягає до скасування. І з моменту набрання рішення законної сили про це право власності відповідача ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 припиняється.
За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.
Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 30 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді