Справа № 761/20490/26
Провадження № 3/761/4408/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року 
суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, розглянувши матеріали, які надійшли від департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 184 від 20.05.2026 року, ОСОБА_1 , припиняючи з 27.02.2026 діяльність на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області, маючи спеціальне звання - «сержант поліції», будучи суб?єктом декларування відповідно до пп. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 08.04.2026, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (далі - декларація типу «при звільненні»), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.
Прокурор, в судовому засіданні, просив визнати ОСОБА_1 винним, та притягнути його до адміністративної відповідальності.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини описані в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив що умислу вчиняти правопорушення він не мав.
Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з пп. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, поліцейські належать до суб?єктів, на яких поширюється дія цього Закону.
Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 61 цього ж закону, на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов?язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Так, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.03.2025 № 58 о/с, сержанта поліції ОСОБА_1 , призначено на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області.
Таким чином, ОСОБА_1 є суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону та суб?єктом відповідальності згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, і він зобов?язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 45 вказаного Закону.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.02.2026 № 44 о/с, сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області, звільнено з 27.02.2026 за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
У відповідності з п. 15 ст. 1 Закону, суб?єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. "а", "в"-"'" п. 2, п. 4 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у п. 1, пп. "а" ", "в"-"'" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
На виконання вище зазначених вимог, поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_1 як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов?язаний подати декларацію типу «при звільненні» не пізніше 29.03.2026.
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 з 2023 року подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.
Крім цього, ОСОБА_1 власним підписом засвідчив ознайомлення із Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб?єктами декларування про дотримання окремих вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов?язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 08.04.2026 о 17 год. 36 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та підтверджується послідовністю його дій в Реєстрі, що надійшли з НАЗК листом від 06.05.2026 № 47-05/30913-26.
Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не встановлені.
Таким чином, ОСОБА_1 , припиняючи з 27.02.2026 діяльність на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області, маючи спеціальне звання - «сержант поліції», несвоєчасно 08.04.2026 без поважних причин подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність пов?язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Будучи опитаним ОСОБА_1 підтвердив усі обставини описані в протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення з долученими до нього документами та пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Отже суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється ОСОБА_1 .
Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.
Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкції даної статті, з урахуванням особи правопорушника, буде домірним скоєному, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя      В.В. Бугіль