Справа № 523/9752/26
Провадження №2/523/6187/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі: 

головуючого судді - Малиновського О.М.
за участю секретаря - Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 11.05.2026р. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, обґрунтував  свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, знаходяться на її утриманні та потребує належного забезпечення рівня життя. 
Окрім цього, посилаючись на те, що позивач вживала заходів щодо отримання від відповідача коштів на утримання дитини, просить стягнути аліменти за минулий період, зокрема за останній три роки. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15.05.2026р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач направила заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. 
Відповідач направив заяву в якій позовні в частині стягнення аліментів визнав у повному обсязі, в частині стягнення аліментів за останні три роки просить відмови, посилаючись на їх безпідставність. 
За таких обставин неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.
З матеріалів справи, зокрема з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 та її батьками є: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . 
За твердженням позивачки, що не спростоване відповідачем, сторони по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі. З 2018 року неповнолітня ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
За приписами ч.ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. 
Відомості про місце роботи та розмір доходу, який отримує позивач не надано. 
Відомості про отримання відповідачем постійного та/або мінливого доходу, а також наявність у нього зареєстрованого права власності на рухоме та/або нерухоме майно, що вказувало б на наявність у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) не надано.
Таким чином враховуючи встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги перебування дочки на повному матеріальному забезпеченні позивачки, з урахуванням того, що батьки мають рівні зобов`язання по утриманню дітей, приймаючи до уваги сталу судову практику в частині стягнення частки на одну дитину, а також з огляду на визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дочки в розмірі частини від його доходу (заробітку), проте не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови її виховання, що в свою чергу забезпечить її гармонійний розвиток на належному матеріальному рівні.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Отже, з огляду на вказану вище норму та з урахуванням принципу цивільного судочинства, як змагальність сторін, саме на позивача у даній справі покладається тягар доведеності позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час. 
На обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів за три минулі роки, ОСОБА_1 надала скріншоти переписки нібито між нею та відповідачем. 
За приписами частини першої статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Надані позивачкою скріншоти не можна визнати допустимими доказами, з огляду на те, що не можливо встановити в якому конкретному месенджері (Telegram, WhatsApp, Viber тощо) була здійснена така переписка. Надані скріншоти не завірені належним чином, що викликає сумніви їхньої справжності та неможливості стороннього впливу на їх монтування (фотошоп).
Окрім цього, навіть якщо припуститися, що переписка відбувалася між сторонами по справі, то з її змісту не можна прийти до переконливого висновку, що позивачка вживала заходів щодо отримання аліментів, однак відповідач їй в такому відмовив. З наданої переписки слідує про прохання надати 4 тисячі без зазначення в якій валюті, а також про необхідність дитини відвідати дитячий табір під час канікул, вартість якого складає 8500грн. 
З огляд на вказане, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням від їх сплати. Відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1331,20грн. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць. 
На підставі ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200, 206,259, 263-265,268, 430 ЦПК України, 

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2026р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20грн. 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. 
Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_4 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 . 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне рішення складено 16 червня 2026р. 

Суддя