ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 500/6844/24 пров. № А/857/8241/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року (ухвалене головуючою-суддею Мартиць О.І. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Тернополі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають в такій організації функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, при якій відносно нього в Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти формується висновок про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону України “Про освіту” №2145-VIII від 05.09.2017 (далі - Закон №2145) та зобов`язати відповідача організувати формування довідки про здобувача освіти в Єдиній державній електронній базі з питань освіти таким чином, щоб відносно нього, у довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти формувався висновок про непорушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 цього Закону.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 позовні вимоги задоволені повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно інформації, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 з 14.09.2020 був зарахований до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України для здобуття освітнього ступеня магістра на одночасне навчання за спеціальностями "Фармація, промислова фармація" та "Медицина" та був відрахований з цього закладу освіти 29.09.2020 та 06.09.2022, відповідно. Разом з тим, перше навчання мало завершитися 30.06.2025, а друге 30.06.2026, саме здобуття ступеня магістра за спеціальністю фармація, для ОСОБА_1 , як таке, що завершується раніше, є базовим для формування послідовності. Водночас, за даними ЄДЕБО відрахування ОСОБА_1 з Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського за спеціальністю медицина відбулося як наслідок переведення до Івано-Франківського національного медичного університету за цією ж спеціальністю. Таким чином здобуття ступеня магістра відбувається в не послідовному порядку. Правових підстав для змін до алгоритму формування Довідки здобувача освіти, що створюється ЄДЕБО, наразі немає. Звертає увагу, якщо навчання ОСОБА_1 за спеціальністю "Фармація, промислова фармація" не розпочалося (як зазначено в коментарі до запису в ЄДЕБО про відрахування), то в разі скасування в ЄДЕБО Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського запису про навчання ОСОБА_1 за спеціальністю "Фармація, промислова фармація", активне навчання позивача в Івано-Франківському національному медичному університеті буде відбуватися в послідовному порядку. Крім того, відповідно до ч.2 ст.10 Закону №2145 та з метою реалізації п.62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі - Порядок №560), згідно з дорученням Міністра освіти і науки України №1/34-Д-24 від 31.05.2024 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення ЄДЕБО.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Кичко Р.А. просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що позивач у 2014 році отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту, у 2016 році Атестат про повну загальну середню освіту, а у 2019 та 2020 роках дипломи молодшого спеціаліста.
З 14.09.2020 позивач був зарахований до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я.Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України для здобуття освітнього ступеня магістра на одночасне навчання за спеціальностями "Фармація, промислова фармація" та "Медицина" та був відрахований з цього закладу освіти 29.09.2020 та 06.09.2022.
Відрахування ОСОБА_1 з Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського за спеціальністю медицина відбулося як наслідок переведення до Івано-Франківського національного медичного університету за цією ж спеціальністю. В коментарі до запису в ЄДЕБО про відрахування зазначено, що навчання ОСОБА_1 за спеціальністю "Фармація, промислова фармація" не розпочалося.
15.10.2024 Івано-Франківський національний медичний університет сформував довідку №427912 про здобувача освіти за даними ЄДЕБО щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено, що поточне здобуття освіти порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145.
Не погоджуючись зі змістом довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО №427912 від 15.10.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерство освіти і науки України та технічний адміністратор ЄДЕБО - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145 щодо позивача. Суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача, відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, на відповідача може бути покладено обов`язок усунути порушення прав позивача шляхом внесення виправлення у записі в ЄДЕБО відомостей про порушення позивачем послідовності здобуття освіти.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Спірним у цій справі є питання послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145 у контексті застосування п.1 ч.3 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” №3543-XII від 21.10.1993 (далі - Закон №3543), а відтак, правомірність формування довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулює та визначає Закон №2145-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною другою статті 10 Закону №2145 передбачено такі рівні освіти : дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Статтею 16 Закону №2145 передбачено, що фахова передвища освіта спрямована на формування та розвиток освітньої кваліфікації, що підтверджує здатність особи до виконання типових спеціалізованих завдань у певній галузі професійної діяльності, пов`язаних з виконанням виробничих завдань підвищеної складності та/або здійсненням обмежених управлінських функцій, що характеризуються певною невизначеністю умов та потребують застосування положень і методів відповідної науки, і завершується здобуттям відповідної освітньої та/або професійної кваліфікації.
Фахова передвища освіта здобувається на основі повної або базової середньої освіти.
Заклади фахової передвищої освіти можуть утворювати навчально-методичні, навчальні, науково-виробничі та інші об`єднання за галузевими або професійними ознаками.
Особа, яка здобула ступінь фахової передвищої освіти, може продовжити навчання на рівнях вищої освіти, у тому числі за скороченою програмою підготовки.
Порядок, умови, форми та особливості здобуття фахової передвищої освіти визначаються спеціальним законом.
Згідно ст.40 Закону №2145, після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.
Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.
Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Відповідно до п.23 ч.1 ст.1 Закону №2145, рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.
Системний аналіз приведених вище норм дає підстави для висновку, що фізична особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню, у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання відповідної освітньої програми необхідного обсягу та проходження атестації. Таким чином, основним критерієм є завершеність попереднього етапу навчання та здобуття певного рівня освіти, що, своєю чергою, має підтверджуватись відповідним документом про освіту.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації, яка міститься в ЄДЕБО, позивач з 14.09.2020 був зарахований до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського для здобуття освітнього ступеня магістра на одночасне навчання за спеціальностями "Фармація, промислова фармація" та "Медицина" та був відрахований з цього закладу освіти 29.09.2020 та 06.09.2022.
Відрахування ОСОБА_1 з Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського за спеціальністю медицина відбулося як наслідок переведення до Івано-Франківського національного медичного університету за цією ж спеціальністю.
В коментарі до запису в ЄДЕБО про відрахування зазначено, що навчання ОСОБА_1 за спеціальністю "Фармація, промислова фармація" не розпочалося.
Суд першої інстанції слушно зауважив, що Порядком №560 передбачено саме попереднє здобуття освіти, а не процес навчання без закінчення повного освітнього курсу.
Аналогічні норми містить п.1 ч.3 ст.23 Закону №3543.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач не завершив навчання за рівнем фахової передвищої освіти, оскільки був відрахований, тобто не здобув освітньо-професійний ступінь фаховий молодший бакалавр, а тому не порушив послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145.
Таким чином, дії Міністерства освіти і науки України в частині внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145 є протиправними.
Щодо внесення зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.8 Закону України “Про вищу освіту” №1556-VII від 01.07.2014 (далі - Закон №1556), засади функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти визначаються законодавством.
Інформація про здобувачів освіти та працівників закладів вищої освіти, що міститься у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, надається безоплатно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, для використання у статистичних цілях.
Статтею 74 Закону №2145-VIII визначено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).
Електронна база містить такі складові : Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).
Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратор Електронної бази : здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.
Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України “Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах”, “Про захист персональних даних”, “Про авторське право і суміжні права” та “Про публічні електронні реєстри”.
Суб`єктами ведення Електронної бази є, зокрема, держатель та адміністратор Електронної бази.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №620 від 08.06.2018 (далі - Положення №620), це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України “Про освіту” з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.
Пунктом 5 розділу І Положення №620 передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення №620. 
Так, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.
Технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує : функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.
Отже, саме Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство «Інфоресурс» мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про наявність чи відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145 щодо позивача, натомість навчальний заклад, в якому навчається позивач, виконує лише технічну функцію, оскільки довідка формується автоматично на підставі даних ЄДЕБО, а тому позовні вимоги в цій частині також є підставними та обґрунтованими.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29.10.2025 по справі №200/5372/24, від 12.11.2025 по справі №620/16629/24.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, необхідно зобов`язати Міністерство освіти і науки внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145, а саме : в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону №2145 - вказати "Так, не порушує".
З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення даного позову.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року по справі №500/6844/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук