Справа № 216/3827/26 
Провадження № 3/216/1138/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області 
Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого головним бухгалтером ТОВ «Універсалтехсервіс-ЛТД», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , будучи керівником головним бухгалтером ТОВ «Універсалтехсервіс-ЛТД», тобто посадовою особою, несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з єдиного податку третьої групи – 1749,10 грн., а саме: за липень 2023 року № 9191938444 від 02.08.2023 року – термін сплати 30.08.2023 року, фактично сплачено 06.01.2023 року, за червень 2023 року № 9158839533 від 03.07.2023 року термін сплати 31.07.2023 року фактично сплачено 06.01.2026, чим порушено п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, за що ч.1 ст. 163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
У вказаному протоколі зазначено, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинене 06.01.2026 року, проте як протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього 23.04.2026 року, а надійшов до суду 13.05.2026 року.
З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Правопорушення за ст. 163-2 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.
Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Отже, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , тобто станом на 15.05.2026 року, сплинув строк накладення адміністративного стягнення, провадження підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283-285 КУпАП суддя,-
п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.М.Чирський