Справа № 336/5018/26
Пр. 3/336/2126/2026 

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року        м.Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт В.-Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, не працевлаштованого, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А:

За даними протокола про адміністративне правопорушення від 13.05.2026 серії ВАД № 682300, складеного старшим ДОП СП ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Омельченком А.О., - ОСОБА_1 13.05.2026 о 09-10 годині за адресою: м.Запоріжж, вул. Чарівна, буд.145В, в приміщенні магазину «Vape-Hub», займався продажем рідин, що використовуються в електронних сигаретах без державної реєстрації як суб?єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності, чим порушив ч.1 ст.23 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме продав ОСОБА_2 рідину для використання в електронних сигаретах марки «FL 350 MiM», ціною 170 гривень.
Зазначеними діями, як стверджується в протоколі, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Вивчивши у сукупності всі докази у справі, суддя дійшла висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.
В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, під час складання протоколу вказану особу повідомлено про розгляд справи Шевченківським районним судом м.Запоріжжя. Захисник ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.П. в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 08.06.2026, для ознайомлення із матеріалами справи, дане клопотання задоволено судом. Захисник ознайомився із письмовими матеріалами 08.06.2026.
В судовому засіданні 23.06.2026 захисник присутній не був, скерував заяву про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , а також клопотання про закриття провадження, доводи якого враховуються судом.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, відносно якої складено протокол, враховуючи належне повідомлення особи, а також приписи ч.1 ст.268 КУпАП, достатність часу для повідомлення позиції сторони захисту з приводу змісту протокола.
Вивчивши у сукупності всі докази у справі, суддя дійшла висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За нормою ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. 
Так, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.
Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
У ч.1 ст.164 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається:
1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання,
2) провадження господарської діяльності без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом,
3) провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону,
4) провадження господарської діяльності без у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, 
5) провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
В даному випадку посадовою особою, яка склала протокол, стверджується про провадження ОСОБА_1 господарської діяльності як без реєстрації як суб?єкта господарювання, так і без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, без конкретизації різновиду даної ліцензії.
Згідно з Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованим в МЮУ 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, а саме п.1 ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).
П.4 Інструкції визначено, що у разі вчинення адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно, кожне вчинене правопорушення (встановлення ознак їх вчинення) зумовлює складання окремого протокола, що в дані справі не дотримано.
Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Таким чином, оскільки у протоколі стверджується саме про провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб?єкта господарювання, так і без наявності ліцензії, із посиланням на приписи ст.23 зазначеного вище спеціального закону, особою, яка склала протокол, має бути доведено як факт відсутності реєстрації ОСОБА_1 як суб?єкта господарської діяльності, так і факт провадження особою, відносно якої складено протокол, господарської діяльності, факт здійснення роздрібної торгівлі, а також відсутність у суб`єкта господарювання права на відповідну торгівлю. 
Відповідно до ч.1-3 ст.2 Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку. Не можуть здійснювати господарську діяльність органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, крім випадків, передбачених законом. 
Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.
Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, підприємства, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Разом з тим, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме, вчинення три і більш разів.
З урахуванням наявних доказів, досліджених судом, не знаходить свого підтвердження факт здійснення господарської діяльності вказаною особою, адже суд не може базувати процесуальне рішення виключно на поясненнях свідка, який підтверджує обставини разового продажу добавки харчового ароматизатора. При цьому, суд не володіє спеціальними знаннями для констатації факту продажу ОСОБА_2 саме рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що потребує отримання певної ліцензії. Обов`язковості виклику свідка для надання пояснень нормами КУпАП не передбачено, а за умови наведених вище недоліків відповідних підстав судом не встановлено.
Так, враховуючи наведені вище докази та нормативні приписи, у даній справі посадовою особою, що склала протокола, не надано переконливих доказів систематичності дій особи, стосовно якої складено протокол, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності та наявність мети – отримання прибутку.
Крім того, відповідно до п.3,5 ч.1 ст.1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію; ліцензія - це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Пунктом 7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини.
Відсутність ліцензїі може бути перевірена виключно за даними ліцензійного реєстру, які згідно з ч.1 ст.18 вказаного закону є відритими.
Разом з цим, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання, а стосовно інших альтернативних складів вказаної частини статті суб`єкт є загальним. 
Так, у протоколі не конкретизовано, яку саме ліцензію не отримала вказана особа, при цьому, не доведено, що ОСОБА_1 є суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП в частині провадження господарської діяльності без наявності ліцензії, адже відомості про його реєстрацію як суб?єкта господарювання у справі відсутні.
Таким чином, дії особи, відображені у протоколі у графі сутності правопорушення, не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а обов`язок щодо збирання доказів, який покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, у даній справі не дотриманий.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП). На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.
За змістом ч.1 ст.265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.
Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Згідно з даними протокола огляду та вилучення предметів, складеного 13.05.2026, за участі ОСОБА_1 , понятих, які також надали письмові пояснення, їх відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов на розгляд суду, - старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Омельченком А.О. проведено огляд за адресою складання протокола. За результатами огляду виявлено та вилучено для тимчасового зберігання низку картриджів, рідин та компонентів, із зазначенням назви, ємкості пляшки та кількості (загальна кількість 4 810 одиниць), що передані на зберігання до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області згідно з квитанцією №233 від 13.05.2026.
Враховуючи висновки суду у даній справі, вилучені згідно з протоколом від 13.05.2026 предмети підлягають поверненню ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 9, 164, 245, 247, 251-252, 256, 265, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучені та передані для тимчасового зберігання до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області згідно з квитанцією №233 від 13.05.2026 згідно з протоколом огляду та вилучення предметів, складеним 13.05.2026 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Омельченком А.О. предмети у загальній кількості 4 810 одиниць, - повернути ОСОБА_1 .
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя (Рішення КСУ справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя      Л.А.Вайнраух 

Постанова набрала законної сили “___”_____________ 20___рік
Дата видачі постанови “___”_____________ 20___рік