ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3261/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД»
про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі 
за позовом  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області 
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД»
про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області звернулося до суду з позовом, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації адміністративно-технічної будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД» за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, 52, встановивши судовим рішенням спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД» повністю зупинити експлуатацію адміністративно-технічної будівлі за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД» задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року в адміністративній справі № 280/3261/25 скасовано. У задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області відмовлено.
Представник відповідача 11.05.2026 подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 280/3261/25, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД» судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4 542,00 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 (десять тисяч) грн.
Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 7 статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Суд встановив, що в апеляційній скарзі представником відповідача заявлено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу: гонорар адвоката 6 000,00 грн за професійну правничу допомогу та «гонорар успіху» адвоката у розмірі 4 000,00 грн
Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 07.05.2026, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подана через систему «Електронний суд» 11.05.2026, що відповідає вимогам статті 139 КАС, відтак підлягає розгляду по суті.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано до суду: Договір про надання правової допомоги від 01.08.2022; Додаткову угоду від 15.12.2025 до Договору про надання правової допомоги від 01.08.2022; акт наданих послуг № 8 до Договору про надання правової допомоги від 01.08.2022; платіжну інструкцію № 1736 від 08.05.2026 на суму 10 000,00 грн.
Дослідивши подані документи, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до акту наданих послуг № 8 від 08.05.2026 адвокат Іванченко Анна Юріївна надала правову допомогу ТОВ «Ортус ЛТД», а саме: правовий аналіз матеріалів та оцінка обставин і наявних доказів; правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції; підготовка та подання процесуальних документів /заяв, заяв по суті та інших матеріалів по справі № 280/3261/25, а саме: апеляційна скарга від 02.01.2026; відповідь від 09.02.2026 на відзив ДСНС – 6 000,00 грн. «Гонорар успіху» Адвоката за ведення справи у суді становить 4 000,00 грн. Всього 10 000,00 грн.
Суд звертає увагу, що статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони не обмежені волею та розсудом щодо визначення в умовах договору суми гонорару адвоката, натомість така домовленість не є безумовною для суду при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Як встановлює закон, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує низку обставин, у тому числі обґрунтованість та пропорційних розміру таких витрат до предмета спору. При цьому суд законом наділений правом зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що перелік послуг, описаний в наданому відповідачем акті, за своєю правовою природою є підготовкою до розгляду справи в суді першої інстанції, адже саме на стадії підготовки відзиву на позовну заяву відповідач в особі представника вивчав матеріали справи, нормативне регулювання спірних правовідносин, судову практику. На стадії підготовки та подання апеляційної скарги адвокат не навів додаткового нормативного обґрунтування, не звернув увагу на додаткові обставини, які не охоплювалися відзивом на позовну заяву.
Також суд звертає увагу, що гонорар успіху адвоката є домовленістю між сторонами та є своєрідною бонусною винагородою для адвоката, а не витратами у зв`язку з розглядом справи.
З огляду на наведене, враховуючи критерій обґрунтованості та доведеності понесених відповідачем витрат, колегія суддів доходить висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката на стадії апеляційного розгляду справи з метою їх відшкодування за рахунок позивача може вважатися співмірним та обґрунтованим на рівні 3 000 грн.
Крім того, при зверненні до суду апеляційної інстанції ТОВ «Ортус ЛТД» було сплачено судовий збір у розмірі 4 542 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією № 1640-6159-2941-0111 від 20.01.2026, вказані судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області. 

Керуючись ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД» задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортус ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. та понесені витрати зі сплаті судового збору в розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві ) грн 00 коп.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з 28 травня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови. 
Повна додаткова постанова складена 28 травня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров