Справа № 349/1456/25 
Провадження № 2/349/118/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
19 травня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області 
в складі судді Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У листопаді 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 83 965,10 грн, де в подальшому зменшив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 49 252,92 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що  27 травня 2024 року між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача, строком на 36 місяців зі сплатою 18,0% річних. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. 
Однак, взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 не виконав, в зв`язку з чим станом на 16 жовтня 2025 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 83 965,10 грн.
Враховуючи заяву від 04 травня 2026 року про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 252,92 грн  та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Відповідач ОСОБА_1 не подав відзив на позов. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін.
18 грудня 2025 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до суми 69 081,16 грн.
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2026 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
06 квітня 2026 року представник позивача подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зменшенням позовних вимог.
30 квітня 2026 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до суми 49 252,92 грн.
У судове засідання представник позивача Яцина Ю.Б. не з`явився, просив справу розглядати за відсутності представника позивача, про що зазначив у заяві від 19 травня 2026 року. 
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1973101 від 04 листопада 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. 
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи
27 травня 2024 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до п. 3 якої сторонами погоджено, що за допомогою ОТР-пароля, як простого електронного підпису, сторонни домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про буть-яку операцію або правович виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правовичу здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу программного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта ( а.с. 20-40).
Відповідно до умов підписаного відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № б.н., сума кредиту – 100 000,00 грн, строк кредитування – 36 місяців, спосіб надання кредиту – безготівковим шляхом ( перерахування коштів на поточний рахунок ), процентна ставка - 18% річних (а.с.32-43 ).
27 травня 2024 року кредитні кошти в розмірі 100 000,00 грн зараховані на карту ОСОБА_1 (а.с.19).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 27 травня 2024 року, станом на 16 жовтня 2025 року, становить 83 965,10 грн, з яких 74 965, 10 грн - за тілом кредиту, 9 000,00 грн – за процентами ( а.с. 16-17).
У зв`язку із частковим погашенням відповідачем заборгованості, позивач зменшив позовні вимоги та надав розрахунок заборгованості, де станом на 07 квітня 2026 року заборгованість за договором №б/н від 27 травня 2024 року становить 49 252,92 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 40 252,92 грн, заборгованість за відсотками – 9 000,00 грн (а.с. 140-141).
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не надав докази на спростування заявлених позивачем вимог.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б.н. від 27 травня 2024 року в розмірі 49 252,92 грн, де 40 252,92 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9 000,00 грн – заборгованість за відсотками.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № BOJ63B4E83 від 23 жовтня 2025 року.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.141, 263-265, 280-284 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б.н. від 27 травня 2024 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 40 252,92 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 9 000,00 гривень, всього 49 252,92 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського,1Д, код ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 19 травня 2026 року.

Суддя Р.Г. Могила