Дата документу 24.06.2026 Справа № 314/4763/21

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 314/4763/21      Пр. № 22-ц/807/1346/26	Головуючий у 1-й інстанції: Кононенко І.О. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря Бєлової А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2026 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до МИХАЙЛО-ЛУКАШІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ, державного нотаріуса ВІЛЬНЯНСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (м. Одеса), треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним, визнання відкриття спадщини за заповітом та визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії неправомірними

ВСТАНОВИВ:

Ужовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.1-8), з урахуванням уточнень (т.с.1 а.с.83-88), в якому остаточно просила прийняти уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог, зміну підстав позовної заяви про визнання недійсним заповіту, визнання відкриття спадщини за заповітом та визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії неправомірними, визнати заповіт, складений секретарем МАКСИМІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ ВІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ Безсонною Г.В. від 06.07.2018 року № 06 недійсним, визнати дії державного нотаріуса ВІЛЬНЯНСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Євграфової О.М. щодо реєстрації спадкової справи за заповітом у Спадковому реєстрі за № 67355272 номером у нотаріуса 80/2021 від 17.03.2021 року та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2021 року № 1412/02-31 неправомірними.
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка, ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилась спадщина, а саме на земельну ділянку та житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У визначений законодавством строк позивач звернулась до державного нотаріуса ВІЛЬНЯНСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки у зв`язку з тим, що батьки ОСОБА_6 давно померли, дітей своїх вона не мала, тому позивач відноситься до другої черги спадкоємців за правом представлення та має право на отримання спадщини після смерті рідної тітки. Однак, отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2021 року № 1412/02-31 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_6 склала заповіт на все належне їй майно на іншого спадкоємця. Даний заповіт посвідчено МАКСИМІВСЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ (тепер МИХАЙЛО-ЛУКАШІВСЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ) ВІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ від 06.07.2018 року. На теперішній час позивачу не відомо, на кого при житті склала заповіт ОСОБА_6 , так як своїх дітей вона не мала, а самими близькими родичами були позивач та мати позивача – ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідна сестра ОСОБА_6 ). При житті ОСОБА_6 неодноразово обіцяла матері позивача та позивачу, що все її майно після її смерті перейде до позивача в порядку спадкування, але невідомо з яких причин тітка заповідала все своє майно невідомій особі, що само по собі дуже підозріло і викликає сумнів. При складанні заповіту ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла курувати ними. Заповіт не відповідав волевиявленню ОСОБА_6 , так як вона дуже хворіла онкологічним захворюванням та не могла сама пересуватись. Доказом цього є той факт, що вона померла в лікарні. У зв`язку з тим, що позивач на даний час не має відомостей щодо особи, яка нібито прийняла спадщину за заповітом, позивач подає позов до МИХАЙЛО-ЛУКАШІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ, яка є правонаступником МАКСИМІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ відповідно до Розпорядження КМУ № 713-Р від 12.06.2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області» та просить визнати недійсним вищезазначений заповіт. 
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Свідунович Н.М. (т.с.1 а.с.91). Ухвалою суду першої інстанції від 29 жовтня 2021 року (т.с.1 а.с.10) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду першої інстанції від 12.01.2022 року (т.с.1 а.с.33) клопотання про витребування доказів задоволено, - витребувано від Вільнянської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 80/2021, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була надана суду першої інстанції 01.02.2022 року (т.с.1 а.с.46-64). 
Ухвалою суду першої інстанції від 14.06.2022 року (т.с.1 а.с.102-104) залучено до участі у справі в якості співвідповідача державного нотаріуса ВІЛЬНЯНСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (м. Одеса), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , прийнято до розгляду уточнений позов позивача. 
Ухвалою суду першої інстанції від 14.09.2022 року (т.с.1 а.с.180-181) клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено, витребувано від Запорізького регіонального протипухлинного центру історію хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка лікувалася у даному закладі та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була надана суду першої інстанції 12.10.2022 року (т.с.1 а.с.203 окремо в конверті в матеріалах справи). Ухвалою суду першої інстанції від 06.12.2022 року (т.с.1 а.с.221-222) клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено, витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Вільнянська багатопрофільна лікарня» Вільнянської міської ради медичну документацію (історію хвороби, медичну картку тощо) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ухвалою суду першої інстанції від 08.02.2023 року (т.с.1 а.с.249-250) клопотання представника позивача Сашкова М.В. про витребування доказів задоволено, витребувано від Комунального некомерційного підприємства «ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Вільнянської міської ради медичну документацію (історію хвороби, медичну картку тощо) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Ухвалою суду першої інстанції від 09.03.2023 року (т.с.2 а.с.14-15) клопотання представника позивача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника позивача задоволено, зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника, витребувано від Комунального некомерційного підприємства «ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Вільнянської міської ради медичну документацію (історію хвороби, медичну картку тощо) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 06.10.2023 року до суду першої інстанції надійшла копія спадкової справи № 161 за 2023 рік після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.с.2 а.с.26-43). Ухвалою суду першої інстанції від 09.10.2023 року (т.с.2 а.с.44-45) провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду першої інстанції від 01.11.2023 року (т.с.2 а.с.61-63) залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 .
Ухвалою суду першої інстанції від 08.02.2024 року (т.с.2 а.с.105-110) клопотання представника позивача задоволено частково, призначено у даній цивільній справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити такі питання: - чи є достатніми для з`ясування психічного стану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у момент складання заповіту, а саме 06.07.2018 року, ті відомості, що містяться в медичній документації, наданій експерту? - в якому психічному стані перебувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент складання заповіту, а саме 06.07.2018 року? - чи здатна була ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням стану здоров`я повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізувати своїми діями складання заповіту 06.07.2018 року? - чи могла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту, а саме 06.07.2018 року? Проведення експертизи доручити експертам Запорізької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», зупинено провадження у справі на час проведення експертизи до отримання висновку експерта.
В автоматизованому порядку суддею Кононенко І.О. замінено суддю Свідунович Н.М. у зв`язку з наданням відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами (т.с.2 а.с.112-114). Ухвалою суду першої інстанції від 17.09.2025 року (т.с.2 а.с. 125) суддею Кононенком І.О. прийнято цивільну справу до свого провадження.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2026 року (т.с.2 а.с.179-180) вищезазначений позов позивача у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановлення,  ОСОБА_1 , як правонаступник позивача ОСОБА_2 , в особі представника Сашкова М.В. у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.188-209) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її слухання.
В автоматизованому порядку 28.04.2026 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.2 а.с.210). Ухвалою апеляційного суду від 28.04.2026 року (т.с.2 а.с. 211) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 18.05.2026 року (т.с.2 а.с.218). У період з 18.05.2026 року по 22.05.2026 року судді-доповідач приймала участь у підготовці суддів Національною школою суддів України для підтримання кваліфікації (довідка – т.с.2 а.с.220). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито25.05.2026 року (т.с.2 а.с.221), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с.222).
Учасники справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату час та місце розгляду цієї справи, у тому числі додатково через своїх представників, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України (т.с.2 а.с. 242-247), всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, окрім ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 
Сагайдак Р.В., як правонаступник ОСОБА_2 , в особі представника Сашкова М.В. в день судового засідання 24.06.2026 року подав апеляційному суду клопотання (т.с. 3 а.с. 21-27), в якому просив відкласти розгляд цієї справи через оголошені тривалі повітряні тривоги у цей день у містах Вільнянськ та Запоріжжя Запорізької області, що є загальновідомою обставиною.
Представник третьої особи ОСОБА_5 – адвокат Жманков В.Є. подав апеляційному суду заяву (т.с. 3 а.с. 16-20), в якій просив розглядати дану справу апеляційним судом без участі представника третьої особи.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
Дійсно 24.06.2026 року оголошені тривалі повітряні тривоги у цей день у містах Вільнянськ та Запоріжжя Запорізької області, що є загальновідомою обставиною (ст. 82 ч. 3 ЦПК України – інформація в загальному доступі в Інтернет).
Проте, апеляційний суд не визнавав явку ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 обов`язковою у цій справі взагалі та у дане судове засідання зокрема. В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України особа здійснює захист свого права на свій власний розсуд.
Однак, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Встановлено, що апеляційне провадження у цій справі було відкрито апеляційним судом ще 25.05.2026 року. Також, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень; відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду (13) взагалі. Крім того, у період з 13.07.2026 року по 21.08.2026 року включно суддя-доповідач буде перебувати у щорічній відпустці, про що вже існує відповідний наказ по суду. Тому, з урахуванням кількості цивільних справа справ у провадженні судді - доповідача на теперішній час (більше 130), відкладення розгляду цієї справи апеляційним судом є можливим лише на вересень 2026 року, що буде порушенням розумних строків розгляду цієї справи апеляційним судом. 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 про відкладення розгляду цієї справи відмовити, заяву третьої особи ОСОБА_5 в особі адвоката Жманкова В.Є. задовольнити; розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , як правонаступника позивача ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судовими рішеннями є: ухвали…, постанови…(ст. 258 ч. 1 ЦПК України).
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу. 
Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду вищезазначений позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 257, 353 ЦПК України та виходив із такого.
На неодноразово призначені судові засідання 04.11.2025, 15.12.2025, 16.04.2026 позивач не з`являвся, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_8 вважала це зловживанням. 
Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
На переконання суду нез`явлення позивача до суду перешкоджає повному та об`єктивному розгляду справи по суті.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Разом з тим, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.
Принципи цивільного процесу, змагальність та диспозитивність надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.
З системного аналізу частини 5 статті 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.
Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.
В зазначеному контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача є конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України)
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість розгляду справи за відсутності в судовому засіданні позивача, у зв`язку з чим вважав за необхідне залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою без поважних причин у судове засідання позивача.
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі повністю погодитись не можна з таких підстав.
Вказана ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що мають місце у цій справі порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 16.04.2026 року про залишення без розгляду вищезазначеного позову позивача у цій справі,
(яка розглядається судом першої інстанції ще з 2021 року та в якій проведено судом першої інстанції (не одним суддею) численні судові засідання та процесуальні дії, зокрема залучались додатково учасники цієї справи (співвідповідач, треті особи, правонаступник позивача), призначалась та проводилась посмертна судово-психіатрична експертиза, витребувались численні докази судом першої інстанції тощо) 
а саме: ухвалою суду першої інстанції від 17.09.2025 року (суддя Кононенко І.О. т.с.2 а.с. 125) прийнято дану цивільну справу до свого провадження у зв`язку із заміною у ній в автоматизованому порядку судді Свідунович Н.М. через надання останній відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами (т.с.2 а.с.112-114), без постановлення у цій справі ухвали суду першої інстанції про поновлення провадження на виконання вимог ст. 254 ЦПК України після повернення справи з експертної установи на адресу суду першої інстанції 16.09.2025 року з повідомленням про повернення ухвали суду першої інстанції без виконання, у зв`язку з неоплатою за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_6 (т.с. 2 а.с. 115) (яку призначала ще суддя Свідунович Н.М. ухвалою від 08.02.2024 року та на час проведення останньої суд першої інстанції зупиняв провадження у цій справі (т.с.2 а.с. 103-110), без призначення до розгляду із зазначенням в ухвалі конкретної дати судового засідання.
Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні.
При вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах цієї справи суд першої інстанції фактично залишив без розгляду вищезазначений позов позивача в зупиненому провадженні у цій справі, що є порушенням норм цивільного процесуального права, якими передбачено можливість залишення позову позивача без розгляду лише у справі, провадження в якій поновлено і остання призначена до розгляду.
Крім того, паперові та електронні матеріали цієї справи не містять взагалі протоколів судових засідань за дати судових засідань, зазначених судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, а саме: 04.11.2025 та 15.12.2025 (наявний лише протокол судового засідання за 16.04.2026, в якому було постановлено оскаржувану ухвалу судом першої інстанції, – т.с. 2 а.с. 177-178). Хоча ведення секретарем судового засідання останніх є обов`язковим в силу вимог ст. 248 ЦПК України навіть, якщо всі учасники цієї справи не з`явились.
Лише фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється в силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи. 
Із наявної у цій справі лише: - 1 (однієї) копії повістки на ім`я ОСОБА_5 на судове засідання 04.11.2025 року (т.с. 2 а.с. 129), та - 3-х довідок секретаря судового засідання про відсутність фіксування процесу за допомогою звукозаписуючого засобу за судові засідання - 04.11.2025 року (т.с. 2 а.с. 141), - 16.12.2025 року (т.с. 2 а.с. 149), з яких взагалі чітко неможливо встановити, на які дату і час ця справа була переназначена судом першої інстанції знов після відкладення; - 02.03.2026 року на 16.04.2026 року (т.с. 2 а.с. 155) в порядку задоволення фактично першої заяви позивача про відкладення (т.с. 2 а.с. 157-158, але яка чомусь підшита хронологічно після довідки секретаря судового засідання за цю дату (т.с. 2 а.с. 155), але це судове засідання від 02.03.2026 року не було підставою для залишення без розгляду вищезазначеного позову позивача у цій справі в оскаржувані ухвалі.
- 04.11.2025 року - в порядку задоволення заяви адвоката Ведмедовоської Г.О. – представника третьої особи Сагайдак В.В. про відкладення (т.с. 2 а.с. 138-139), а не позивача, як помилково зазначено в довідці секретаря судового засідання за цю дату (т.с. 2 а.с. 141); 
- 16.12.2025 року (т.с. 2 а.с.149) – в порядку задоволення клопотання відповідача Михайло-Лукашівської сільської ради про відкладення (т.с. 2 а.с. 147-148), хоча в оскаржуваній ухвалі було зазначено дату судового засідання взагалі 15.12.2025 року (т.с. 2 а.с. 179);
- 16.04.2026 року – клопотання про відкладення розгляду цієї справи третьої особи ОСОБА_5 в особі представника Жманкова В.С. про відкладення розгляду цієї справи у зв`язку із хворобою представника (т.с. 2 а.с. 172-175); крім цього, у цей день були оголошені тривалі повітряні тривоги у містах Вільнянськ та Запоріжжя Запорізької області, що є загальновідомою обставиною (ст. 82 ч. 3 ЦПК України – інформація в загальному доступі в Інтернет), що є поважною причиною для неявки до суду та відкладення розгляду справи (останнє узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, яка є обов`язковою для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України).
При вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах цієї справи, були відсутні підстави у суду першої інстанції для залишення без розгляду вищезазначеного позову позивача у цій справі на підставі ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України.
Право на доступ до правосуддя — це фундаментальне право кожної особи (фізичної чи юридичної) безперешкодно звернутися до суду для захисту своїх прав, свобод чи законних інтересів. Воно гарантується Конституцією України та Європейською конвенцією про права людини, включаючи право на справедливий розгляд у розумні строки.
Надмірний формалізм – це здебільшого негативне оціночне поняття, яке означає нехтування процедурою, визначеною законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки недотримання такої процедури переважають принцип розумності (доцільності, раціональності). 
При вищевикладених обставинах, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.
Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення передчасної помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Крім того, в разі скасування ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду позову позивача у цій справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання про розподіл цих витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, вирішується у подальшому судом першої інстанції за результатами розгляду справи в порядку ст. 141 ЦПК України. 
Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3  задовольнити.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2026 року у цій справі скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова апеляційним судом складена 30.06.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А. 	Трофимова Д.А.