Справа № 212/5316/26 
3/212/968/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
05 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Шевченко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України; який раніше не притягався до адміністративної відповідальності; місце роботи невідоме; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ :

03.04.2026 року о 09:06 годині в м. Кривий Ріг по вул. Електрозаводська 25Ж, водій ОСОБА_1 керував з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме – виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення зафіксовано на Аспиринг Експерт 9 та на нагрудні відео реєстратори Motorola VB 400 475757, 475862. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні 27.05.2026, при дослідженні диску з відеозаписом правопорушення, пояснив, що після зупинки транспортного запису він подав поліцейським посвідчення водія для перевірки та повідомив, що проходить медичне обстеження для того, щоб влаштуватися на роботу на кар`єр. Також було встановлено, що ним було порушено військовий облік, але на той час штраф він ще не сплатив. Працівники поліції вказали, що вони повинні викликати представників ТЦК, оскільки до повноважень поліції не відноситься складання протоколу за порушення ст.210 КУпАП. Тому, коли йому запропонували пройти обстеження на стан сп`яніння, він запідозрив, що у випадку, якщо він сяде в автомобіль патрульних, то його доставлять в ТЦК.чого він не хотів. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП заперечував категорично, оскільки не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а відмовився від проходження медичного огляду тільки тому, що не хотів аби його доставили до ТЦК. 
Клопотань не заявляв. З правами та обов`язками за ст.268 КУпАП ознайомлений. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 та наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі такого. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положенням п. 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Згідно із матеріалами справи ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 маючи посвідчення водія повинен знати ПДР та їх виконувати. 
Вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03.04.2026 року серії ЕПР1 №630736 (а.с.2), рапортом (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відео (а.с.5), довідкою, згідно якої ОСОБА_2 отримував посвідчення водія (а.с. 6), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.7)
Відеозаписом зафіксовано, що в ході спілкування з водієм патрульні виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та неодноразово пропонували йому їхати з ними в медичний заклад для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Разом з цим, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 , не виходячи з транспортного засобу і не висловлюючи категоричної відмови від проходження огляду в медичному закладі, лише зауважував, що не довіряє працівникам поліції, оскільки вважає, що вони повезуть його не в заклад охорони здоров`я, а в ТЦК. Звернувся з проханням викликати на місце зупинки працівників ТЦК, а також звернув увагу, що йому не було повідомлено причину зупинки (кліп 1, 2, 3 технічного запису). 
На кліпі № 3 вбачається, що о 09 год 37 хв з ОСОБА_1 починає спілкуватися 2 екіпаж патрульних, який під`їхав до місця зупинки. ОСОБА_1 весь час спілкується через вікно автомобіля, в цей час поліцейський каже водію: «Шановний, балончик свій прибери, бо я тобі зараз висаджу вікно. Не треба нас балончиком лякати», пропонує йому відкрити вікно, щоб бачити, що і хто є в автомобілі. Потім інший поліцейський доповідає 2 екіпажу, що у ОСОБА_1 є довідка «не придатний в мірний час, обмежено придатний у військовий час», що він їде до психолога чи психотерапевта з приводу обстеження для оформлення на роботу, що він з кимось спілкувався по телефону. Поліцейський наполягає на обстеженні на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не погоджується і продовжує перебувати в авто. Крім нього, за повідомленням ОСОБА_1 , в транспортному засобі перебувають його 16 річний брат та матір.
Однак, на запитанян суду чому після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто не поїхав до медичного закладу та не зробив обстеження, пояснив, що він вважав за необхідне пройти обстеження у лікарні за місцем свого проживання, а не у Кривому Розі, а коли туди приїхав, то дізнався що в лікарні такого обстеження не роблять.
В судовому засіданні 27.05.2026 ОСОБА_1 повідомив, що він вже оформився на роботу, сплатив штраф, надавши для ознайомлення в судовому засіданні квитанцію про сплату штрафу, а також зазначив, що на даний час є заброньованим за місцем роботи від мобілізації під час воєнного стану. Втім, це не є предметом судового розгляду у даній справі.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцію та законами України.
Закон України «Про Національну поліцію» прямо вимагає від працівників поліції діяти об`єктивно та неупереджено (ст.ст.7, 23).
Стаття 222 КУпАП визначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, частина перша статті 173-8, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), частини перша і третя статті 175-3 (у частині порушень, пов`язаних із незабезпеченням безперешкодного доступу громадян до об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, у випадках та порядку, встановлених законодавством), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Згідно статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Тому, працівники поліції повинні були роз`яснити ОСОБА_1 те, що законних підстав відвозити останнього до найближчого РТЦК у працівників поліції немає, тоді як працівники поліції, навпаки повідомили, що його слід відвезти для складання акту, оскільки в них таких повноважень немає, що дійсно відповідає закону. 
Єдиний обов`язок був у ОСОБА_1 - це пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку, оскільки працівниками поліції виявленні в останнього наявні ознаки такого сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя, що зафіксовано на відеореєстратор Аspiring Expert9 та нагрудний реєстратор Motorola VB-400:475757, 475862. 
Повідомлення працівниками поліції Верещаку С.В., що він перебуває у розшуку в ТЦК, не надавало йому підстав для невиконання вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Безпідставними є також доводи ОСОБА_1 про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, а також не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень Правил дорожнього руху, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно ст. 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.
Згідно п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків. 
Тому суд вважає, що є неприпустимим обговорення працівниками поліції між собою, що зафіксовано відеозаписом, питання причини необхідності звернення особи до лікарів (психологів чи інших). 
При накладені адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП; обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП, суд не вбачає, та піддає ОСОБА_3 адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, судовий збір стягнути з ОСОБА_3 на рахунок держави в розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час вчинення адміністративного правопорушення.
Rеруючись ст.ст.283-284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665,60 грн. на користь держави. (Отримувач коштів- ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу 101 (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з __(ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір)на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору ).
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.
Повний текст постанови складено 08.06.2026.

Суддя Л. В. Шевченко