ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року  Справа № 906/998/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:
позивач - Носов К.В.
відповідач - Трофімов А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 16.04.26р. суддею Давидюком В.К. у м.Житомирі, повний текст складено 22.04.26р. у справі № 906/998/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ"
про стягнення 359 460,00 грн боргу (з урахуванням заяви від 24.09.2025 та ухвали суду від 09.10.2025)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.04.25 у справі №906/998/25 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА": - 359 460,00 грн основного боргу - 4 313,52 грн судового збору.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, ТОВ "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" звернувся до суду апеляційної інстанції. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі апелянт просить рішення Господарського суду Житомирської області від 16.04.2026 у справі № 906/998/25 змінити в частині розміру стягнення, а саме ухвалити нове рішення в цій частині, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА" 141 160,00 грн основного боргу, в решті позовних вимог на суму 218 300,00 грн - відмовити. Здійснити перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 було витребувано матеріали справи № 906/998/25. 12.05.2026 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи з Господарського суду Житомирської області.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.26 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.04.2026 у справі № 906/998/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.06.2026 об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 1. Запропоновано позивачу у строк до 02.06.26 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.
01.06.26 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
23.06.26 у судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів з`явився представник позивача Носов К.В., а також представник відповідача Трофімов А.В.. Представники сторін надали свої пояснення з приводу апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення. 
Згідно з ст.ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час дослідження матеріалів справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено наступне.
08.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" (покупець, відповідач) укладено договір поставки та монтажу обладнання №0811 (далі за текстом - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця підіймально-транспортне обладнання (надалі - обладнання) та виконати роботи з монтажу, пусконалагоджування поставленого обладнання (надалі - роботи), а покупець прийняти та оплатити обладнання і роботи на умовах даного договору. Найменування, асортимент, кількість та вартість обладнання і робіт зазначається у відповідних специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору.
За умовами п. 1.2. договору загальна сума договору складається із вартості всього обладнання, що було поставлене за цим договором у період його дії, та виконання робіт, у відповідності до укладених та підписаних сторонами специфікацій, що є невід`ємними частинами даного договору.
Постачальник поставляє обладнання та виконує роботи у відповідності з умовами, зазначеними у специфікаціях, що є додатками до даного договору і складають його невід`ємну частину (п. 1.3. договору).
Обладнання є нове, у користуванні третіх осіб не знаходиться, у викраденні і/або розшуку не знаходиться, договором застави та іншими зобов`язаннями, що перешкоджають переходу права власності на обладнання до покупця, не обтяжено (п. 1.4. договору).
У відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України, даний договір є змішаним договором, який містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору на виконання робіт (п. 1.5. договору).
Кінцевим результатом поставки із виконаним комплексом робіт, є один встановлений, налагоджений, цілісний і придбаний до роботи кран мостовий однобалковий опорний (п. 1.6. договору).
Загальна і остаточна вартість договору складається із вартості поставленого товару та виконаних робіт, відповідно до видаткових накладних на товар та актів виконаних робіт (п. 1.7. договору).
За умовами п. 2.1. договору покупець здійснює оплату за обладнання та роботи за даним договором на умовах, передбачених специфікаціями до цього договору.
Вартість обладнання та робіт визначається у специфікаціях, що є додатками до даного договору і складають його невід`ємну частину, зазначається в національній валюті України (п. 2.3 договору).
Всі ризики на обладнання переходять до покупця після підписання акта прийому-передачі обладнання та видаткової та товарно-транспортної накладних (п. 2.5. договору).
Право власності на обладнання переходить до покупця з моменту отримання обладнання шляхом підписання видаткової накладної (п. 2.6 договору).
Зобов`язання постачальника щодо поставки вважається виконаним, а обладнання поставленим покупцеві, в момент передачі обладнання представникові покупця та підписання ним видаткової накладної на це обладнання. З цього моменту покупець несе всі ризики загибелі або пошкодження обладнання. Датою відвантаження є дата, зазначена у видатковій накладній (п. 3.3 договору).
За умовами п. 5.1. договору постачальник зобов`язується виконати роботи в строки та за адресами об`єктів покупця, узгоджені сторонами у відповідній специфікації.
Належне виконання постачальником робіт (монтаж та/або пусконалагодження та/або запуск в експлуатацію) оформляється (підтверджується) шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (п. 5.5. договору).
За умовами п. 9.2. договору останній набуває чинності від дня підписання та діє до 31.12.2024, а в разі порушення зобов`язання, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.
У специфікації №1 від 08.11.2024 сторони договору погодили, що на виконання умов договору поставки та монтажу обладнання №0811 від 08.11.2024, постачальник зобов`язується передати покупцю обладнання і виконати роботи, пов`язані з його монтажем та вводом в експлуатацію, а покупець прийняти і оплатити відповідне обладнання та роботи, а саме:
1. Кран мостовий однобалковий підвісний, вантажопідйомністю 5,0 т, висота підйому: 7,5 м (з урахуванням транспортних витрат), ціна без ПДВ - 665 583,33 грн.,
2. Система струмопроводу (довжина - 22,0 м), ціна без ПДВ 45 166,67 грн.
Загальна вартість обладнання (з урахуванням транспортних витрат) - 852 900,0 грн. (у т.ч. ПДВ - 142 150,0 грн.).
У вартість обладнання враховано: доставка на об`єкт покупця, динамічні та статистичні випробування (контрольні вантажі надаються покупцем), проходження первинного технічного огляду (ввід в експлуатацію).
Умови поставки: DDP Інкотермс 2010 за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 22.
Строк поставки: не більше 30 робочих днів з дня отримання попередньої оплати;
Умови оплати: 50% авансовий платіж від загальної вартості, 50% після повідомлення постачальника про готовність обладнання.
11.11.2024 позивач направив відповідачу рахунок на оплату №249 на суму 852 900,0 грн. (том 1, а.с. 12 (на звороті).
12.11.2024 відповідач здійснив попередню оплату у розмірі 344 840,00 грн. (том 1, а.с. 13).
27.12.2024, відповідно до видаткової накладної №162 позивач поставив, а відповідач прийняв товар: Кран мостовий однобалковий підвісний, вантажопідйомністю в/п 5,0 т, L 7,5 м вартістю 798 700,00грн з ПДВ та систему струмопроводу L- 22,0 м., вартістю 54 200,00 грн з ПДВ, разом: 852 900,00 грн (том 1, а.с. 15).
27.12.2024 ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН Україна" складено податкову накладну від 27.12.2024 №28 на суму 508 060,0 грн. (у т.ч. ПДВ - 84 676,67 грн.) - на різницю між загальною вартістю поставленого обладнання та розміром попередньої оплати, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за №9416637639 (том 1, а.с. 12 (на звороті) - 14).
23.01.2025 відповідач здійснив часткову оплату отриманого обладнання у розмірі 100 000,0 грн (том 1, а.с. 18).
09.06.2025 позивач направив відповідачу вимогу №0906 від 09.06.2025, у якій просив виконати зобов`язання з оплати поставленого обладнання у розмірі 408 060,00грн у строк до 20.06.2025 (том 1, а.с. 13, на звороті).
У відповіді на вказану вимогу відповідач листом від 12.06.2025 повідомив, що у зв`язку з тим, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА" не виконало роботи по монтажу, ТОВ "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" понесла додаткові витрати у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасне виконання обов`язків згідно договору у розмірі 348000,00 грн. За вказаного, відповідач пропонував від суми договору у розмірі 852900,00 грн виключити суму монтажу крана, а саме 48 600,00 грн та 50% штрафних санкцій, що були сплачені ТОВ "Безпечна оселя", а саме 174 150,00 грн. Після даного коригування, загальна сума договору буде 630 150,00 грн. Враховуючи здійснені оплати у розмірі 344 840,00 грн та 100 000,00 грн, заборгованість складає 185 310,00 грн, яку відповідач зобов`язався сплатити після підписання відповідної накладної на суму 630 150,00 грн (том 1, а.с. 19).
Позивач зазначає, що станом на момент подання позовної заяви відповідач вартість переданого йому обладнання у повному обсязі не сплатив, що стало підставою для звернення до суду про стягнення 408 060,00 грн.
Під час розгляду справи позивач подав заяву про зменшення позовних вимог на 48 600,00грн, що дорівнює узгодженій сторонами вартості робіт з монтажу обладнання за договором у листах від 04.04.2025 №028 та від 12.06.2025 №041 (том 1, а.с. 58-59).
Ухвалою від 09.10.2025 суд прийняв до розгляду заяву ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА" від 24.09.2025 про зменшення позовних вимог.
За наведених обставин, предметом позову у даній справі є стягнення з ТОВ "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" 359 460,00 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області позов задоволено, оскільки судом встановлено факт поставки обладнання відповідачу, яке прийняте ним без зауважень, що підтверджується підписаною видатковою накладною. Врахувавши часткову оплату проведену відповідачем, а також зменшення позивачем позовних вимог на вартість невиконаних монтажних робіт, суд визначив заборгованість за поставлений товар у сумі 359 460 грн. Заперечення відповідача щодо необхідності зменшення боргу на 190 000 грн витрат на монтаж, що виконаний третьою особою, суд відхилив, оскільки спір стосувався виключно оплати поставленого обладнання, а доказів пред`явлення позивачу претензій щодо монтажу чи неналежного виконання договору, відповідач не надав. Оцінивши подані докази за правилами ГПК України, суд дійшов висновку про наявність у відповідача невиконаного грошового зобов`язання та правомірність вимог позивача про стягнення заборгованості.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням від відповідача до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга. Доводи апелянта зводяться до того, що: місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; недоведено обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; оскаржуване рішення містить невідповідність висновків встановленим обставинам справи; суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА" звертає увагу на тому, що: судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи; апеляційна скарга не спростовує факт поставки та прийняття обладнання; змішаний характер договору не звільняє апелянта від обов`язку оплатити поставлене обладнання; непідписаний рахунок на суму 644 840 грн не спростовує належно оформленого рахунку на 852 900 грн, специфікації та первинних документів; рахунок на оплату не змінює умов договору та не є доказом зміни ціни; суд першої інстанції правильно врахував калькуляцію до договору як доказ у сукупності з іншими доказами.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За приписами п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як убачається зі змісту договору між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі укладеного договору поставки та монтажу обладнання №0811 від 08.11.2024, який у відповідності до ст. 628 ЦК України є змішаним договором та містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору на виконання робіт (п. 1.5. договору).
Згідно з ч.1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до ч.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо незгоди ТОВ "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" із оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Як убачається з матеріалів справи позивачем поставлено для відповідача товар, який було визначено умовами договору поставки та монтажу обладнання № 0811 від 08.11.2024.
Дане підтверджується складеною видатковою накладною № 162 від 27.12.2024 (том 1, а.с. 15) у якій зазначено, що постачальником є ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГУТМАН УКРАЇНА", а покупцем ТОВ "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ". Товар: кран мостовий однобалковий підвісний в/п 5.0 т.. L-7.5м - ціна з ПДВ 798 700 грн; система струмопідводу L- 22.0м - ціна з ПДВ 54 200 грн. Разом - 852 900 грн (така ж ціна, визначена умовами специфікації № 1 до договору поставки та монтажу обладнання № 0811 від 08.11.2024; том 1, а.с. 12 на звороті - 12). Дана видаткова накладна містить підписи та печатки юридичних осіб сторін.
Також матеріали справи містять докази часткової оплати відповідачем товару, а саме:
- виписка АТ "ПУМБ" за 12.11.2024, якою підтверджується часткова оплата за товар у розмірі 344 840 грн (том 1, а.с. 13);
- виписка АТ "ПУМБ" за 23.01.25, якою підтверджується часткова оплата за товар у розмірі 100 000 грн (том 1, а.с. 18).
Отже після поставки товару відповідач вчинив конклюдентні дії (зовнішній прояв волі) а саме: 1) підписав видаткову накладну № 162 від 27.12.2024 на суму 852 900 грн; 2) провів часткову оплату після поставки товару на 100 00 грн, чим підтвердив відсутність претензій до позивача щодо виконання ним умов договору поставки та монтажу обладнання № 0811 від 08.11.2024.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. При цьому строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч.1 ст.692 ЦК України (аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19).
Також суд апеляційної інстанції враховує, що договір поставки та монтажу обладнання № 0811 від 08.11.2024 є змішаним договором та містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору на виконання робіт.
Сторонами не оспорюється факт невиконання позивачем монтажних робіт для відповідача.
Разом із тим матеріали справи містять листування між позивачем та відповідачем. Так, у вимозі № 0906 від 09.06.25 директор ТОВ "ТД "ГУТМАН УКРАЇНА" Гуминюк Г. звернувся до директора ТОВ "БЕЗПЕЧЕНА ОСЕЛЯ" Нікітчука С. із вимогою про сплату залишку оплати - 408 060 грн (852 900 грн - 444 840 грн; том 1, а.с. 18 на звороті). У відповідь на лист №041 від 12.06.25 директор ТОВ "БЕЗПЕЧЕНА ОСЕЛЯ" Нікітчук С. відповів директору ТОВ "ТД "ГУТМАН УКРАЇНА" Гуминюку Г., що відповідач пропонує від суми договору, а саме 852 900 грн виключити суму монтажу крана - 48 600 грн та 50% штрафних санкцій, що були сплачені ТОВ "БЕЗПЕЧЕНА ОСЕЛЯ" - 174 150 грн. Таким чином відповідачем, згідно даного листа, було визнано заборгованість перед позивачем на суму 185 310, 00 грн (852 900 грн - 344 840 грн - 100 000 грн - 48 600 грн - 174 150, грн).
У відзиві на позову заяву відповідач акцентував увагу, що до відповідача право власності на товар досі не перейшло, кінцевого результату поставки на даний час не досягнуто, а тому у відповідача відсутні правові підстави для оплати яку вимагає позивач. Дану позицію було висловлено представником відповідача Трофімовим А.В. також у суді апеляційної інстанції під час надання усних пояснень. Водночас, у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним визнаються вимоги позивача на суму 141 160 грн основного боргу, а у решті позовних вимог на суму 218 300 грн він просить відмовити.
Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.
У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
Зазначений принцип лежить в основі доктрини "venire contra factum propriu" (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Ураховуючи те, що відповідач до подання позовної заяви, під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час розгляд справи в суді апеляційної інстанції змінював свою позицію щодо набуття/не набуття ним права вимоги на отриманий товар, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що до апелянта слід застосувати доктрину venire contra factum propriu" (заборони суперечливої поведінки).
Також суд апеляційної інстанції враховує доводи сторін та акцентує увагу на тому, що матеріали справи містять рахунок на оплату № 249 від 11.11.24, який містить опис товару кран мостовий однобалковий підвісний в/п 5,0 т., L-7,5м на суму 644 840 грн.
Водночас, рахунок на оплату № 249 від 11.11.24 не містить підпису/печатки юридичних осіб (ані позивача, ані відповідача).
Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Екстраполюючи приписи ст.ст. 76, 77 ГПК України на оцінку рахунку на оплату №249 від 11.11.24, колегія суддів апеляційної інстанції не може визнати його належним та допустимим доказом, який підтверджує певні обставини, що мають значення для вирішення даної справи.
Суд апеляційної інстанції враховує, що переписка у застосунку Viber, на яку покликається апелянт (том 1, а.с. 147-149) не містить ідентифікуючих ознак осіб, які ведуть спілкування між собою, а також не містить дати коли таке спілкування було проведено. Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що дана переписка стосується лише наміру узгодити певні умови.
Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази на які покликається апелянт не можуть підмінити первинно-облікові документи, які підписані сторонами та містяться в матеріалах справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що договір поставки та монтажу обладнання №0811 від 08.11.2024, а також специфікація № 1 до даного договору не містить конкретної розбивки/розподілу ціни за товар, а також за надані послуги. Разом із тим листом від 12.06.25 директор ТОВ "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" Нікітчук С. самостійно підтвердив, що сума монтажу крана становить 48 600 грн (том 1, а.с. 19). Решта суми, яку відповідач хотів відняти від суми заборгованості становить суму штрафних санкцій, які сторона понесла у зв`язку з невиконанням господарських зобов`язань перед третіми особами, що не є предметом даного спору та не підлягає правовій оцінці для правильного вирішення спору по суті.
Ураховуючи зазначене суд апеляційної інстанції враховує, що сума товару та послуг згідно договору поставки та монтажу обладнання №0811 від 08.11.2024 загалом становила 852 900 грн.
Сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача вираховується наступним чином: 852 900 грн (загальна сума договору) - 344 840 грн (передоплата, яка проведена відповідачем; том 1, а.с. 13) - 100 000 грн (після оплата, яка проведена відповідачем; том 1, а.с. 18) - 48 600 грн (сума не проведеного монтажу позивачем для відповідача; том 1, а.с. 58-61). Загалом - 359 460 грн.
Таку ж суму було стягнуто місцевим господарським судом під час ухвалення судового рішення, що на переконання суду апеляційної інстанції є арифметично правильним. Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд повно та всебічно надав оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи. Колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального та/або процесуального права, про що було зазначено апелянтом. Додатково судом апеляційної інстанції враховується, що поведінка відповідача як до подання позовної заяви так і під час розгляду справи в суді першої/апеляційної інстанції змінювалась, що свідчить про порушення останнім доктрини venire contra factum propriu" (заборони суперечливої поведінки). До того ж сума монтажу підтверджується не лише калькуляцією до договору від 08.11.2024 № 0811, яка одноосібно складена позивачем, а також визнана відповідачем самостійно (лист №041 від 12.06.25), на що було звернуто увагу судом апеляійної інстанції в мотивувальній частині даного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНА ОСЕЛЯ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.04.26 у справі №906/998/25 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
3. Справу № 906/998/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "25" червня 2026 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Павлюк І.Ю. 

Суддя   Тимошенко О.М.