ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Василенко Г.Ю.,
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Справа № 320/7056/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді Епель О.В., 
суддів: Карпушової О.В.,Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі 

за позовом ОСОБА_1 

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - Відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови Позивачу перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/758 від 21.07.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити Позивачу пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/758 від 21.07.2022 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року адміністративний позов було задоволено повністю.
3. 13.12.2024 Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення суду, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в цій справі, зобов`язавши Відповідача подати до суду звіт про його виконання рішення у десятиденний строк.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що рішення суду в частині здійснення відповідних виплат Відповідачем не виконується в частині виплати грошових коштів.
4. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року в задоволенні зазначеної заяви Позивача було відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що виплата нарахованої пенсії буде здійснена в межах бюджетних асигнувань.
Окрім того, суд констатував, що Позивачем не надано доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату або що Відповідач створює перешкоди для його виконання. 
5. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та ухвалити нове рішення, зазначаючи, що в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Також Апелянт наполягає на тому, що до суду першої інстанції було надані всі матеріали виконавчого провадження, з яких вбачається невиконання Боржником жодної з постанов державного виконавця щодо виконання рішення суду у цій справі.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі.
6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 та від 18.12.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
7. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
9. Обставини справи, установлені судом.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 квітня 2023 року Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на примусове виконання рішення в цій справі в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/758 від 21.07.2022.
20.09.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві ти Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Новохацькою Ю.Є. відкрито виконавче провадження № 72830363.
08.11.2023 та 07.12.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві ти Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Новохацькою Ю.Є. винесено постанови про накладення на ГУ ПФУ у м. Києві штрафу за невиконання рішення суду у повному обсязі відповідно до резолютивної частини.
11.12.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві ти Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаш Т. О. винесено постанову про закриття виконавчого провадження закінчено у зв`язку з направленням до Шевченківського УП ГУНП України у м. Києві повідомлення від 21.02.2024 про вчинення посадовими особами ГУ ПФУ в м. Києві кримінального правопорушення.
Згідно наданих Відповідачем пояснень від 11.06.2025 № 2600-0804-8/106253 на виконання рішення суду Позивачу за період з 01.04.2019 по 30.06.2023 нарахована заборгованість в сумі 203434,90. Виплату заборгованості буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
10. Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Висновки суду апеляційної інстанції.
11. Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення, належне та повне його виконання та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час звернення Позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю, рішення суду від 28.03.2024 Відповідачем не виконано у частині щодо здійснення виплати пенсії. 
13. Разом з тим апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.
У свою чергу, Європейський суд з прав людини рішення у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
14. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
15. При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутність коштів за відповідною бюджетною програмою для виконання рішення суду не дає право боржнику не виконувати рішення суду.
16. Позаяк, ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).
Більш того, у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі «Лізанець проти України» (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007).
Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), № 59498/00, п. 68).
17. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
18. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в цьому випадку наявні достатні та необхідні правові підстави, передбачені ст. 382 КАС України, для встановлення судового контролю в цій справі шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
19. При цьому колегія суддів вважає, що саме таке вирішення заяви Позивача є гарантією ефективного відновлення його права, яке було захищено судовим рішенням в цій справі, беручи до уваги те, що заходи, застосовані державним виконавцем в ході примусового виконання рішення, не призвели до його повного виконання. 
20. Разом з тим, висновки суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів, які дозволили б суду прийти до висновку, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату, є помилковими з огляду на викладене вище. 
21. Більш того, як правильно зазначає Апелянт, приписами КАС України передбачено обов`язок, а не право суду встановити судовий контроль у справах щодо пенсійних та інших соціальних виплат, якщо від позивача надійшла відповідна письмова заява ( ч. 2 ст. 382 КАС України).
22. Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви Позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі.
23. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
24. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
25. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року - скасуванню, заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду- задоволенню.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві подати звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі № 320/7056/23 до суду, який ухвалив таке рішення.
Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України у м. Києві строк для подачі звіту про виконання судового рішення в цій справі десять днів з дня отримання копії цієї постанови суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена.
Судове рішення виготовлено 10 червня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев