06.07.26
22-ц/812/1468/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року м. Миколаїв 

справа №490/3290/26
провадження №22-ц/812/1468/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року, постановлену суддею Цурканом Р. С. за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, 

В С Т А Н О В И В:

 
Короткий зміст позовних вимог

 
У квітні 2026 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на частину чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка набута у період шлюбу з ОСОБА_3 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачці на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, оскільки суд вважав, що представник позивача Мотельчук Ю. І. не надала належних документів на підтвердження своїх повноважень. На думку суду, доданий до позовної заяви електронний ордер адвоката, сформований у системі «Електронний суд», не є самодостатньою підставою для виникнення у адвоката повноважень на представництво, оскільки він виданий на підставі ордера №ВЕ1135252 від 26 лютого 2026 року, який суду надано не було. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, а справу направити до районного суду для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивачка зазначала, що згідно з Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість користувачам створювати та надсилати електронні документи до суду. Документи, створені в системі «Електронний суд» та підписані кваліфікованим електронним підписом (КЕП), мають таку саму юридичну силу, як і паперові документи. Відповідно до пункту 26 підрозділу 2 підсистема «Електронний суд» розділу ІІІ «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положення №1845/0/15-21 електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. 
Законодавець передбачив в межах процесуального представництва конструкцію «ордер в електронній формі», яка видається відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Отже, спеціальний функціонал системи «Електронний суд» передбачає можливість автоматичного формування електронного ордера. Цей ордер генерується адвокатом у власному електронному кабінеті після автентифікації за допомогою КЕП (ЕЦП), що виключає можливість його підробки або використання неповноважною особою. Зазначення в полях електронного ордера реквізитів бланка (у даному випадку – № ВЕ1135252 від 26.02.2026 р., виданого на підставі договору №81/02 від 26.02.2026 р.) є технічною вимогою заповнення форми в системі, яка лише деталізує першоджерело виникнення правовідносин між клієнтом та адвокатом.
У користувачів підсистеми «Електронний суд» відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд електронного ордера, оскільки саме система його формує за відповідним алгоритмом і зразком, водночас електронний ордер є самостійним та належним документом, що підтверджує повноваження адвоката в розумінні ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
Повернення позовної заяви в цьому випадку не відповідає висновкам Верховного Суду та сталій практиці Європейського суду з прав людини щодо неприпустимості надмірного формалізму.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (частина п`ята статті 43 ЦПК України).
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина шоста статті 43 ЦПК України).
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (абзац перший частини восьмої статті 43 ЦПК України).
У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина сьома статті 62 ЦПК України).
Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) – сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС (пункт 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, далі – Положення).
Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів) (пункт 2 Положення).
Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) – підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua (пункт 24 Положення).
Відповідно до підпункту 11.1.8 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС, затвердженої наказом Державного підприємства «Центр судових сервісів» від 22 вересня 2021 року №74-ОД (далі – Інструкція), користувачі, які підтвердили свої повноваження адвоката (розділ 8 цієї Інструкції), мають можливість видати ордер на конкретну справу для отримання доступу до документів у справі та загальний ордер (без вказання номера справи), який спрощує та прискорює процес подачі заяв до суду.
Для створення ордера потрібно виконати такі дії: перейти до пункту меню «довіреності»; натиснути кнопку «створити ордер»; для надання ордера на конкретну справу на прикладі створення ордера для фізичної особи - заповнити обов`язкові поля; якщо номера договору немає, зазначити у відповідному полі «без номера»; встановити відмітку «справа»; у разі відсутності РНОКПП/ЄДРПОУ зазначеної фізичної/юридичної особи у базі даних суду або у випадку його некоректного внесення, користувач не може створити ордер. Цей функціонал перевіряє наявність учасника в зазначеній справі та коректність внесеного РНОКПП/ЄДРПОУ (підпункт 11.1.9 Інструкції).
У випадку наявності у користувача зареєстрованого кабінету Електронного суду ордер створити неможливо. В такому випадку користувач повинен надати адвокату доступ до справи за допомогою функціоналу довіреностей. Створений ордер можна переглянути, натиснувши на відповідну кнопку. Вікно перегляду відкриється у новій вкладці. Для надання загального ордера кроки будуть ідентичні, без встановленої відмітки «Справа» (підпункт 11.1.10 Інструкції).
При подачі заяви на першому кроці з`явиться новий пункт «Електронний ордер». Потрібно встановити позначку та обрати у переліку необхідний ордер. На кроці «Заявник» всі дані стосовно заявника автоматично заповнюються інформацією, яка була попередньо зазначена в ордері (підпункт 11.1.12 Інструкції).
Обраний на початку формування заяви ордер буде автоматично завантажено до додатків сформованої заяви (підпункт 11.1.13 Інструкції).
Електронні довіреності та ордери надаються та оформлюються засобами підсистеми «Електронний суд» відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та їх юридична сила не може бути заперечена виключно через те, що вони мають електронну форму (підпункт 11.1.14 Інструкції).
Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (пункт 26 Положення).
Системний аналіз наведених правових норм та технічних правил дає підстави для висновку, що адвокат на підставі електронного ордера, сформованого у підсистемі «Електронний суд», має право звертатися від імені та в інтересах довіреної особи (учасника справи) із відповідними заявами та клопотаннями.
Водночас, вирішуючи питання обсягу наданих повноважень адвокатові як представнику учасника справи, потрібно враховувати, що електронний ордер у підсистемі «Електронний суд» формується на підставі паперового ордера, а отже, має відповідати йому щодо обсягу повноважень адвоката на представництво інтересів довіреної особи (учасника справи) у межах відповідної судової справи.
Так, обов`язковим полем, яке заповнюється адвокатом під час створення електронного ордера через підсистему «Електронний суд», є зазначення ордера, на підставі якого видається електронний ордер.
Тож об`єм повноважень представника, у тому числі орган, у якому надається правова допомога, визначаються безпосередньо у паперовому ордері, та електронний ордер, сформований у підсистемі «Електронний суд», має відповідати такому складеному паперовому ордеру.
Зазначення у електронному ордері, сформованому через підсистему «Електронний суд», що він виданий на підставі іншого ордера, переконливо доводить, що такий електронний ордер не є самодостатньою підставою для виникнення у адвоката повноважень на представництво інтересів особи, якій надається правова допомога. Первісно повноваження у певних обсязі та межах виникають у представника на підставі паперового ордера, якому безумовно має відповідати й електронний ордер, сформований у підсистемі «Електронний суд», на підставі якого адвокат може представляти інтереси учасника справи у підсистемі «Електронний суд».
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом в ухвалі від 22 травня 2023 року у справі №713/2857/21.
Постановивши ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що представник позивача Мотельчук Ю. І. не надала належних документів на підтвердження своїх повноважень. На думку суду, доданий до позовної заяви електронний ордер адвоката, сформований у системі «Електронний суд», не є самодостатньою підставою для виникнення у адвоката повноважень на представництво, оскільки він виданий на підставі ордера №ВЕ1135252 від 26 лютого 2026 року, який суду надано не було. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає вимогам законодавства.
Викладені вище правові норми та технічні правила визначають, що адвокат на підставі електронного ордера, сформованого у підсистемі «Електронний суд», має право звертатися від імені та в інтересах довіреної особи (учасника справи) із відповідними заявами та клопотаннями.
У справі, яка переглядається встановлено, що позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 підписано адвокатом Мотельчук Ю. І., яка додала до неї на підтвердження її повноважень ордер на надання правничої (правової) допомоги, сформований нею у підсистемі «Електронний суд» 26 лютого 2026 року.
Цей ордер створено на підставі паперового ордера серії ВЕ №1135252 від 26 лютого 2026 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №81/02 від 26.02.2026. 
Відповідно до ордера серії ВЕ №1135252 від 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 уповноважила адвоката Мотельчук Ю. І. на представництво її інтересів та надання їй правової допомоги в судах загальної юрисдикції та Миколаївському апеляційному суді (без обмеження повноважень).
За викладених обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_1 . 
Якщо у суду були сумніви щодо наявності у адвоката Мотельчук Ю. І. повноважень представляти позивача ОСОБА_1 у Заводському районному суді м.Миколаєва, то це могло бути підставою для залишення позовної заяви без руху для перевірки паперового ордера адвоката, але не для повернення позовної заяви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
 
Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року скасувати, а справу направити до районного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий   О. В. Локтіонова

Судді  Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова 

Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.